АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1957/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 628/526/17
Категорія:ч.1 ст. 289 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 70000194 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року, постановлену стосовно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 2 курсу ДВНЗ «Куп`янський автотранспортний коледж»,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд педагогічного колективу ДВНЗ «Куп`янський автотранспортний коледж» до досягнення повноліття. Кримінальне провадження № 0000194 відносно ОСОБА_9 закрито.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції в новому складі суду. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги прокурор вказує на те, що суд не правильно застосував закон про кримінальну відповідальність, оскільки звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у відповідності до положень ст. 97 КК України, проте злочин вчинений ОСОБА_9 є умисним злочином середньої тяжкості, а тому рішення суду першої інстанції є передчасним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку ОСОБА_9 та його захисника ,які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та наголошували на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення ,колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимог апеляційної скарги прокурора колегія суддів погоджується з ними, оскільки судом першої інстанції допущені істотні вимоги кримінального процесуального закону.

Зокрема, як слушно вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі, суд, призначаючи звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності - не дотримався вимог закону, та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Так, згідно з ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.
Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Таким чином законодавець визначив випадки коли можливо звільнити особу від кримінальної відповідальності, зокрема колом осіб та тяжкістю вчиненого злочину, у відповідності до класифікації, передбаченої ст. 12 КК України.
В даному конкретному випадку, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, що унеможливлює застосування до нього положень ч.1 ст. 97 КК України.
Отже, за таких обставин суд першої інстанції не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Зазначені обставини, тобто неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі не застосування закону, який підлягає застосуванню ст.409 ч.1 п.4, та ст.413 ч.1 п.2 КК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів, в силу вимог ч.3 ст.415 КПК України, звертає увагу суду першої інстанції на те, що висновки і мотиви з яких скасовані судові рішення є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Враховуючи наявність встановлених при апеляційному розгляді істотних порушень КПК України, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду, решту апеляційних доводів прокурора, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. Оскільки прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали з направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції в новому складі, подана апеляційна скарга задовольняється частково, лише в частині скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 409 , ст. 410 п.2; 413 ч.1 п.2 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.3 ст.374 і ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку не відноситься до, передбаченого у ч.1 ст.415 КПК України, переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, та одночасно вмотивованість та обґрунтованість судового рішення.

Оскільки сторони при апеляційному розгляді не заявляли будь-яких клопотань про зміну або обрання запобіжного заходу, колегія суддів, відповідно до вимог ч.4 ст.176 КПК України, позбавлена процесуальної можливості вирішувати це питання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п.1,3,4; 410 ч.1 п. 2; ст. 412 ч. 1; 413 ч.1 п.2; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року, постановлену стосовно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4