Єдиний унікальний номер 242/3975/16-к
Номер провадження 11-кп/775/494/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000523 за обвинуваченням ОСОБА_7 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000523 від 15.06.2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 258-3 КК України повернуто прокурору.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, оскільки обвинувачення є неконкретним та не містить усіх необхідних відомостей та обставин вчинення злочину, а ті обставини, які викладені в ньому не відповідають правовій кваліфікації дій обвинуваченого, а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України та позбавляє суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Крім того судом зазначено, що затвердження даного обвинувального акту прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області ОСОБА_8 є незаконним, так як суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про прокуратуру».

З вказаним рішення суду першої інстанції не погодився прокурор та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції, в рамках спеціального судового провадження, зі стаді підготовчого судового засідання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив невідповідність обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зазначає, що суд вдався до аналізу об`єктивної сторони злочину, що на етапі розгляду матеріалів у підготовчому засіданні є недопустимим. Звертає увагу, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення ідеальної сукупності злочинів. Стверджує, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Також зазначає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню закінчено у строки не більше двох років після введення в дію ч. 5 ст. 216 КПК України, отже правила підслідності під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не порушено. Також звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно було відкладено підготовче судове засідання на 20.02.2018 року, що потягло собою порушення розумних строків розгляду обвинувального акту, зокрема проведення підготовчого судового засідання.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду про повернення обвинувального акту прокурору законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції не є обґрунтованим та вмотивованим виходячи з наступного.

Відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що колишній начальник ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_7 не забезпечив та не організував належну роботу підлеглих працівників органів внутрішніх справ під час проведення мітингів, які проходили 23.02.2014 за адресою бул. Шевченка, 4, м. Донецьк, 27.02.2014 за адресою: площа Леніна м. Донецьк, 28.02.2014 року в адміністративній будівлі за адресою: вул. Артема, 98, м. Донецьк, 01.03.2014 року та 03.03.2014 року за адресою: бул. Пушкіна, 34, м. Донецьк, не надавши при цьому відповідних наказів та розпоряджень про затримання радикально антиукраїнські налаштованих осіб та документування їх протиправних дій.

На думку колегії суддів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000523 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і до нього додано всі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що підстави, з яких повернуто обвинувальний акт, не відповідають положенням ст. 291 КПК України, колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Наведені в ухвалі про повернення обвинувального акту обставини не позбавляли суд першої інстанції можливості призначити судовий розгляд, оскільки зазначені недоліки можуть бути прийняті до уваги при судовому розгляді.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, на предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , повноти викладення обвинувачення та правил підслідності досудового розслідування, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу - судового розгляду. Так, зазначаючи, що орган досудового розслідування виклав в обвинувальному акті не конкретне обвинувачення щодо ОСОБА_7 , не зазначив необхідних відомостей та обставин вчинення злочину, та викладені обставини не відповідають правовій кваліфікації дій обвинуваченого, крім того порушив правила підслідності не, суд першої інстанції перейшов до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо меж компетенції суду на цій стадії провадження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги й у цій частині є обґрунтованими.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акту в ухвалі суду не вказується й такі в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали з направленням кримінального провадження до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду, зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 404, 407, 409, 474 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді