Провадження № 1-в/317/200/2018
Справа № 317/1774/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянську Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

засудженого вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.07.2017 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 . Клопотання вмотивоване тим, що засуджений працевлаштований до цеху переробки поліетилену, має заохочення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що не має наміру вчиняти у подальшому злочини, виправився.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що засуджений не довів свого виправлення, застосування умовно-дострокового звільнення вважає передчасним.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.04.2017 р. Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 25.09.2017 р. відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, яке виразилося у порушенні розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має два заохочення правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований різноробочим. У взаємовідносинах з іншими засудженими намагається не конфліктувати. У відношенні до персоналу установи намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під наглядом. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, намагається мати охайний зовнішній вигляд, намагається виконувати роботи із самообслуговування самостійно, достатніх навичок для їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завади сумлінно. Під контролем дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, але не регулярно, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає, прагнув до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у 2018 році закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр № 99» та отримав професію «Стропальник 2-го розряду». Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Засуджений за час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не має. За вироком суду має позов 987,00 грн., який не відшкодовано.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має два заохочення, мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення зняте у встановленому законом порядку, проте враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 під час відбування покарання мав різне ставлення до праці. Як видно з характеристики від 02.10.2017 р., наявної в особовій справі засудженого, він втратив бажання працювати, характеризувався негативно.

Подальші характеристики на засудженого також є вкрай посередніми. На теперішній час засуджений також має суттєві недоліки у поведінці на що вказує характеристика від 19.06.2018 р.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст.107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1