Справа № 463/4014/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/47/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 16 січня 2018 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 04 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0002522 від 14 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 16 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 04 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0002522 від 14 червня 2016 року.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 04 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002522 від 14 червня 2016 року відмовлено.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Наводить підстави, які, на думку ОСОБА_6 , свідчать про незаконність постанови слідчого і які слідчий суддя не врахував та не надав їм належної оцінки.

Так, ОСОБА_6 став співвласником будинку 02.06.1993 року, тому не міг до 17.08.1992 року звертатися до Львівського МБТІ із заявою про поділ часток між співвласниками. Ці обставини слідчий не з`ясувала, не допитала апелянта, працівників БТІ, не витребувала в ЛМР рішення виконкомів 2005 та 2007 року, не дослідила акти службових розслідувань.

Вказує, що незаконному переобладнанню сараю під житловий будинок сприяли протиправні дії посадових осіб ЛОДКБТІ та ЕО, які містять ознаки злочину, передбаченого ст.ст. 364, 366 КК України.

Посадові особи ЛОДКБТІ та ЕО склали висновок про визначення ідеальних долей між співвласниками будинку по АДРЕСА_1 , у який внесли завідомо неправдиві відомості, а саме, зазначили двох співвласників будинку - ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Такими протиправними висновками без відома ОСОБА_6 як власника 4/5 ч. будинковолодіння за договором дарування 1993 року його було незаконно позбавлено права на господарські будівлі сараї і вони дали можливість протиправно отримати свідоцтво на право власності на сарай як на житловий будинок з допомогою незаконних впоряджень Личаківської районної адміністрації.
Також апелянт зазначає, що посадові особами ЛОДКБТІ та ЕО виготовили технічні паспорти із недостовірною інформацією на нібито новостворений, перетворений із сараю житловий будинок по АДРЕСА_1 . У цей технічний висновок протиправно внесено завідомо неправдиві відомості, що в даному будинку є бетонний фундамент, що він обладнаний електрикою, водопостачанням та водовідведенням і газопостачанням.

Вищевказане не відповідає дійсності, що підтверджується висновком судово-будівельно-технічної експертизи № 1136 від 03 травня 2006 року, в кримінальній справі № 142-3172 та висновком судової інженерно-технічної експертизи №1529 від 28.04.2017 року у цивільній справі № 2/463/103/16.

ОСОБА_6 звертає увагу на те, що його представником у кримінальному проваджені було подано клопотання про проведення відповідних слідчих дій, однак процесуальні дії слідчий не виконала, а постановою від 17 липня 2017 року закрила кримінальне провадження, вказавши, що мають місце формальні ознаки складу злочину, передбаченого ст.366 КК України.

Цю постанову він оскаржив прокурору 07 серпня 2017 року. Постановою прокурора від 14 серпня 2017 року, скасовано постанову слідчого ОСОБА_7 , однак слідча не провела жодної слідчої дії, проігнорувала вказівки прокурора і 04 вересня 2017 року винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчим не досліджено обставин підроблення працівниками БТІ технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 та об`єкт 6-а (сарай в будинковолодіння) і про цей факт не зазначено в оскаржуваній постанові.

ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя прийшла до помилкового висновку про законність оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінальної справи. А доводи, зазначені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають дійсним обставинам.
Так, висновки про визначення ідеальних долей є офіційними документами, які були затверджені незаконними розпорядженнями Личаківської РА, що в сукупності позбавило апелянта права на сараї і змусило його захищати свої права в порядку цивільного судочинства.

Що стосується змісту внесених в ЄРДР відомостей в порядку ст. 214 КПК України, то покликання слідчого судді на те, що відомості про підроблення технічного паспорта слідчим не внесено в ЄРДР, і нібито, тому такий злочин не підлягає розслідуванню, не грунтується на законі і є неймовірним за своєю суттю.

Позиція слідчого судді про те, що якщо якась обставина не переписана в повному обсязі із заяви про скоєння злочину в ЄРДР, то така обставина не підлягає розслідуванню і доказуванню, є по меншій мірі дивною і протиправною та несумісною з інститутом правосуддя, адже, відповідно до ст. 214 ч.1 КПК України, якщо слідчий отримає заяву про злочин або виявить сам ознаки злочину, то зобов`язаний внести відповідні відомості в ЄРДР і провадити досудове розслідування, а не закривати кримінальне провадження, умисно приховуючи злочин.

Ні слідчий, ні слідчий суддя не встановили відсутності складу злочину, не надали оцінку доказам, які прямо вказують на наявність ознак складу злочину, не зібрали і не долучили додаткові докази.

Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала прямо суперечить вимогам ст.2 КПК України, не застосовано принципу верховенства права, а покликання слідчого судді на принцип змагальності є безпідставним.

24 квітня 2018 року перед початком судового розгляду ОСОБА_6 подав заяву, у якій відмовився від поданої апеляційної скарги. Апеляційне провадження у судовій справі №463/4014/17 просить закрити.

Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_6 про відмову від апеляції та вивчивши матеріали кримінального провадження, встановила наступне.

Відповідно до ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалу слідчого судді оскаржив лише ОСОБА_6 . Інші особи ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку не оскаржували.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.403, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 16 січня 2018 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 04 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0002522 від 14 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4