Ухвала
Іменем України
03 жовтня 2018 року

м. Київ
Справа № 758/13936/16-п

Провадження № 51-7798 ска 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2018 року,
встановила:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд постанови Подільського районного суду міста Києва 02 грудня 2016 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за нововиявленими обставинами.
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2018 року повернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вказану постанову місцевого суду.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушила питання про перевірку постанов суду першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Так, у липні 2018 року ОСОБА_4 вже зверталася до касаційного суду зі скаргою на вказані судові рішення, за результатами розгляду якої ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за її касаційною скаргою. Проте ОСОБА_4 повторно звернулася до Верховного Суду з аналогічною касаційною скаргою.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Виходячи з основних засад судочинства згідно з п. 8 ч.1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня (рішення у справах: «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985 року, «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001 року).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 підпункту 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 року № 26-рп/2009).

Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду також визначені у КУпАП. Тому відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Також, необхідно зазначити, що забезпечене Конституцією України право на судовий захист і забезпечене Європейською конвенцією з прав людини та основоположних свобод право на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.

Крім того, статтею 424 Кримінальногопроцесуального кодексу України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувані постанови до цього переліку не входять.
Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи викладене і керуючись п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3