Справа № 125/2040/17
Провадження №11-кп/772/247/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2015 за №0000464, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.11.2017, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Українське Барського району Вінницької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянку України, з середньою освітою, розлучену, непрацюючу, яка має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом 2 групи з дитинства, раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 15000 грн. завданої злочином моральної шкоди.

Судом визнано доведеним, що 14.09.2015 близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у власному будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , пройшла до кімнати, в якій на ліжку відпочивав ОСОБА_9 , де між ними виник конфлікту, в ході якого, ОСОБА_7 , маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, умисно нанесла ОСОБА_9 декілька ударів кулаком в область обличчя, а саме в ділянку правої надбрівної дуги та нижньої повіки лівого ока, в наслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_7 стягнула ОСОБА_9 з ліжка та по підлозі витягнула на двір з будинку.
Згідно висновку експерта № 207 від 20.11.2015, у ОСОБА_9 виявлено струс головного мозку; підшкірну гематому в потиличній ділянці голови; садна в ділянці правої надбрівної дуги, на нижній повіці лівого ока(2), в ділянці правої лопатки(2), синці в ділянці крила здухвинної кістки справа та в правій поперековій ділянці. Вказані ушкодження виникли не менш як від шести дій тупого предмету (предметів), по давності можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (14.09.2015) та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Струс головного мозку за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату загальної працездатності. Відповідно до висновку експертів № 23-к від 07.04.2017 у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (струсу головного мозку, саден на обличчі, підшкірної гематоми в потиличній ділянці голови), на спині в ділянці правої лопатки, синці в ділянці крила здухвинної кістки та в поперековій ділянці, які спричинені дією тупих твердих предметів, і по давності виникнення відповідають строку 14.09.2015 року. Утворення вказаних тілесних ушкоджень не суперечить версії, викладеній ОСОБА_9 у «Протоколі проведення слідчого експерименту». Кількість і локалізація тілесних ушкоджень свідчить про те, що мало місце не менше, як шість прикладань травмуючої дії. Садна в області правої лопатки, синці в поперековій і в ділянці правої клубової кістки кожне окремо і всі разом належать до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «Консолідуючий перелом крижово-клубового з`єднання справа» встановлений в «Медичній карті амбулаторного хворого» без номера та назви лікувально-профілактичного закладу на ім`я ОСОБА_9 , не береться до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджується об`єктивними відомостями.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, зменшити розмір моральної шкоди стягнутої з її підзахисної на користь потерпілого до 7000 грн. Вказує, що суд не взяв до уваги те, що потерпілий сам спровокував ОСОБА_7 на конфлікт. Окрім того, ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, має на утриманні малолітню дитину, живе за рахунок пенсії. Стягнута з неї сума моральної шкоди є занадто великою.

Потерпілий ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить стягнути зі ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду в сумі 8034,26 грн. Вважає, що судом безпідставно відмовлено у стягнення з обвинуваченої на його користь матеріальної шкоди на придбання ліків, проїзд до лікарні для проходження обстежень і лікування та витрати на спеціальне харчування. Суд не взяв до уваги, що він є інвалідом військової служби І групи, отримані тілесні ушкодження спровокували погіршення стану його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_11 на підтримку апеляційної скарги захисника, потерпілого ОСОБА_12 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали свою апеляційну скаргу та думку прокурора ОСОБА_6 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстав для їх задоволення немає.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і ніким не оскаржується. Також є вірною кваліфікація дій останньої за ч. 2 ст. 125 КК України.

Доводи апеляційних скарг захисника та потерпілого про незаконність вироку в частині вирішення цивільного позову колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не можуть слугувати для задоволення вимог апеляційних скарг.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , суд в повній мірі обґрунтував своє рішення, дотримався норм кримінального процесуального та цивільного законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із положеннями ст. 23 ЦПК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стягуючи на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 15000 гривень, суд взяв до уваги те, що потерпілий ОСОБА_9 в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_7 отримав легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, терпів фізичний біль та незручності, лікувався.
Визначений судом розмір моральної шкоди є співмірним з перенесеними потерпілим моральними стражданнями, ґрунтується на принципах розумності, справедливості і є достатнім для відшкодування шкоди завданої потерпілому.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.
Вимоги заявлені потерпілим щодо стягнення матеріальної шкоди не були доведені під час судового розгляду, не підтверджуються належними доказами, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у стягненні матеріальних збитків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.11.2017 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом. Суддя: