Справа № 309/569/18
Провадження № 1-кп/309/278/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст матеріали кримінального провадження № 0000100 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 18.01.2018 року о 16 годині 50 хвилин, керуючи вантажним автомобілем марки «ГАЗ 3307» номерний знак НОМЕР_1 , на якому згідно висновку проведеної судово-автотехнічної експертизи №28/02 від 26.02.2018 року, непрацездатна стоянкова гальмівна система та ліхтар заднього ходу, таким чином порушуючи вимоги п.31.4.1 «д» Правил дорожнього руху України (ПДРУ), зміст якого полягає в тому, що «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам-стоянкова гальмівна система автомобіля не забезпечує нерухомий стан», після завантаження фургону автомобіля дерев`яними піддонами,розпочавши рух від вантажної платформи складу «ЗПК», який розташований в м.Хуст, по вулиці Івана Франка №76, не дотримуючись вимог пунктів правил дорожнього руху України (ПДРУ), а саме: п.10.1 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», від`їхавши від платформи , порушуючи вимоги пункту 19.9 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», розпочав рух заднім ходом в напрямку вантажної платформи, де допустив наїзд на громадянку ОСОБА_6 , притиснувши останню задньою частиною фургону до вантажної платформи.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ушитої рани передньої черевної стінки, закритої травми живота, розриву підшлункової залози 4 ступеню, розриву холедоха, розриву селезінки, розриву селезінкової вени, часткового розриву печінкової артерії, гемоперітонеуму, гемологічного шоку 2-3 ступеню, які згідно висновку проведеної судово-медичної експертизи №39 від 05.02.2018 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив і вимоги п. п. 1.5 ПДР України, зміст якого полягає в тому, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, визнав повністю. Пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, щиро розкаявся у скоєному.

Потерпілою ОСОБА_6 до матеріалів кримінального провадження подано письмову заяву із проханням не призначати ОСОБА_5 покарання у зв`язку з відсутністю у неї будь-яких претензій матеріального та морального характеру.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України ;визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючою ознакою - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження.

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання; також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, якими суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, суд приходить до висновку, що обвинуваченому з метою виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Також, враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази по справі - автомобіль марки «ГАЗ 3307» номерний знак НОМЕР_1 повернути законному власнику ОСОБА_7 , компакт диск з записом камер відео спостереження, розташованих на приміщенні торгового складу ЗПК м.Хуст, вул. Львівська №76, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільного позову по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.1, п. 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази, визнані постановами слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області від 27.02.2018 року /а.п. 26-27/ - автомобіль марки «ГАЗ 3307» номерний знак НОМЕР_1 повернути законному власнику ОСОБА_7 , компакт диск з записом камер відео спостереження, розташованих на приміщенні торгового складу ЗПК АДРЕСА_2 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .