Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/714/18
Провадження № 1-кп/723/1134/18
УХВАЛА
11 жовтня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000047 від 17.01.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , -

встановив:
В провадженні Сторожинецького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В ході судового розгляду захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 11.01.2018 року та розрахунку розміру шкоди, заподіяної незаконною рубкою у Лаурському лісництві ДП «Сторожинецький лісгосп» неналежними і недопустимими доказами з тих підстав, до обвинувачений ОСОБА_3 не має відношення до даної самовільної рубки, з акту є незрозумілим де він складений і де вчинена самовільна рубка, а також послався на те, що прокурор мав би знати про дані документи до звернення до суду з обвинувальним актом.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим кодексом.

Статтею 89 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, питання допустимості доказів вирішується судом під час їх оцінки при ухваленні судового рішення, а в разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає його недопустимим, внаслідок чого він не досліджується або припиняється його дослідження.

Виходячи із змісту наведених норм закону та з врахуванням положень ч.3 ст.370 КПК України питання щодо належності доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення і законом не передбачено можливості подачі клопотань про визнання доказів неналежними і вирішення їх судом під час судового розгляду кримінального провадження, таким чином клопотання захисника в цій частині є безпідставним.

Крім того, суд вважає, що захисник, обґрунтовуючи заявлене клопотання не навів даних, які б вказували на очевидну недопустимість вказаних доказів. Прокурором надані вказані докази в порядку, передбаченому ч.11 ст.290 КПК України. Крім того, захисником заявлено дане клопотання після дослідження судом вищезазначених документів.

Таким чином, встановивши відсутність підстав для визнання очевидної недопустимості доказів, клопотання захисника в цій частині також суд вважає безпідставним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.85,86,89, 350 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання неналежними та недопустимими доказами акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 11.01.2018 року та розрахунку розміру шкоди, заподіяної незаконною рубкою у Лаурському лісництві ДП «Сторожинецький лісгосп» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя