Справа № 159/3235/18
Провадження № 1-кп/159/324/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальну справу - кримінальне провадження № 120 180 301 100 009 86 про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мощеній Ковельського району Волинської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1.за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.08.11 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 р. з іспитовим строком 2 р.;

2.за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 13.12.11 р. за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України із застосуванням ст. ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 р. 03 міс.;

3.за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.04.16 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 р.; звільненого за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 28.11.17 р. умовно достроково на строк 11 міс., 05 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, а востаннє: за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.04.16 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 р., на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності. Так, обвинувачений ОСОБА_5 о 10 год. 02.05.18 р., переслідуючи корисливу мету, реалізовуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на відрізку першої головної колії 361 км пікету 8 362 км пікету 3 перегону Ковель Любитів Львівської залізниці, таємно повторно викрав деталі верхньої будови колії, а саме: 94 болти закладних з гайкою вартістю 2 036 грн. 78 коп., 94 шайби двониткових вартістю 679 грн. 06 коп., 94 шайби плоских вартістю 196 грн. 53 коп., 94 втулки КБ вартістю 252 грн. 95 коп.. У подальшому з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому юридичній особі ПАТ «Укрзалізниця» в особі ВП «Ківерцівська дистанція колії" регіональної філії «Львівська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 3 165 грн. 32 коп..

Крім того, він же, переслідуючи корисливу мету, реалізовуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на відрізку першої головної колії 362 км пікету 9 363 км пікету 1 перегону Ковель Любитів Львівської залізниці, таємно повторно викрав деталі верхньої будови колії, а саме: 20 болтів закладних з гайкою вартістю 433 грн. 36 коп., 20 шайб двониткових вартістю 144 грн. 48 коп., 20 шайб плоских вартістю 41 грн. 81 коп., 20 втулок КБ вартістю 53 грн. 82 коп.. У подальшому з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому юридичній особі ПАТ «Укрзалізниця» в особі ВП «Ківерцівська дистанція колії" регіональної філії «Львівська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 673 грн. 47 коп..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), визнав у повному обсязі. Суду показав, що вдень два місці тому у 2018 р. він пішов на прогулянку із сумкою, маючи намір нарвати щавелю. Йдучи по коліях, вирішив викрасти болти та гайки, що не були належно закріплені, так як мав потребу у грошах. Викрав майно у кількості, вказаному у обвинувальному акті. Викрадення вчиняв два дні поспіль. Викрадене здав на пункт прийому металобрухту і виручені кошти витратив на свій розсуд. У скоєному щиро розкаюється. Прохає суворо не карати.

Прокурор заявив про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Обвинувачених та представник потерпілого юридичної особи, кожен зокрема, не заперечують.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі. Обвинувачений, зокрема, інші учасники судового розгляду визнають усі докази, що є у справі; не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування; обвинувачений у скоєному щиро розкаюється.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, підтверджується як його визнавальними показаннями, даними в судовому засіданні, так і - тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, і які обвинувачений визнав у судовому засіданні, відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, посередньо по останньому місцю відбування ним покарання, так як відповідна комісія двічі визнавала відсутність підстав вважати, що обвинувачений стає на шлях виправлення, та не знаходила підстав для дострокового звільнення; він не працює, та доходу не має, хоча має утриманця, як сам зазначає, є працездатним. Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т.ч. - за корисливі злочини та в даний час має судимість, що не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Він у грудні 2017 р. звільнився з місць позбавлення волі умовно - достроково, однак, через досить нетривалий проміжок часу, до спливу термічну умовно дострокового звільнення вчинив новий злочин, тобто, є схильним до вчинення деліктів та належних висновків не зробив. Суд враховує і стан здоров`я обвинуваченого, та те, що він перебуває з 2016 р. на «Д» - обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю зі шкодою для здоров`я. Суд враховує, що викрадене частково повернуто у розпорядження потерпілого юридичної особи, та думку представника потерпілого юридичної особи, який не настоює на суворому покаранні, але наголошує про небезпечність викрадення такого майна з колії для безпеки пасажирських та інших перевезень.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, так як він не працює, збитки, завдані злочином, на даний час у повному обсязі не відшкодовані.

Щодо нього немає підстав для застосування ст. 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.04.16 р. засуджувався за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 р., звільнений за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 28.11.17 р. умовно достроково на строк 11 міс., 05 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, тому до покарання, обраного за даним вироком, шляхом застосування положень ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вказаним вище вироком. Тому обвинуваченому остаточно слід призначити покарання в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.04.16 р., та остаточно обвинуваченому ОСОБА_5 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 06 (шість) місяців.

Запобіжний захід до вступу вирок у законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання - з 19.06.18 р..

Речові докази у справі:

- 23 (двадцять три) шт. старопридатних закладних болтів, що передані на

зберігання представникові потерпілого юридичної особи за розпискою від 17.05.18 р., залишити у розпорядженні потерпілому юридичній особі ПАТ «Укрзалізниця» в особі ВП «Ківерцівська дистанція колії регіональної філії «Львівська залізниця».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через

Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1