У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Тросник, Виноградівського району, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, особи з інвалідністю 3 групи, що працює в Закарпатській торгово-промисловій палаті на посаді президента, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні за № 0002086, відомості про яке 28.06.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні за № 0002086, відомості про яке 28.06.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 27 червня 2018 року близько 08 годин 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Shevrolet» моделі «Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Слов`янська Набережна, зі сторони вулиці Баб`яка, в бік вулиці Льва Толстого, що в місті Ужгород, Закарпатської області, де навпроти будинку №21, діючи всупереч вимогам п.п. 1.3.; 2.3. «б»; 4.16.; 12.3. та 18.1. Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проігнорував вимоги дорожнього попереджувального знаку 1.33 «Діти», дорожнього заборонного знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.» та інформаційно-вказівного дорожнього знаку «5.35-1-5.35.2 - Пішохідний перехід», та при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, не вжив заходів до застосування своєчасного гальмування, та допустив наїзд на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ратівці Ужгородського району та мешканця АДРЕСА_2 , який в той час переходив проїзну частину по пішохідній доріжці нерегульованого пішохідного переходу, справа наліво по ходу руху водія ОСОБА_4 , маючи перевагу в русі.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 303 від 02 серпня 2018 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на шкірних покривах волосистої частини лобно-тім`яної ділянки зліва та праворуч, забійна рана на шкірних покровах спинки носа по центру, садна на шкірних покривах правого ліктьового суглобу по задній поверхні та правого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні. Відкриті багатоуламкові переломи кісток правої та лівої гомілки, відкритий перелом ліктьового суглобу. Перелом кісток тазу зліва. Перелом шийного відділу хребта на рівні 6-го шийного хребця з повним розривом спинного мозку, перелому 5-го поперекового хребці, перелом грудини в місці з`єднання рукоятки та тіла. Розрив діафрагми зліва зі зміщенням шлунку в плевральну порожнину. Крововилив під м`які мозкові оболонки, забій головного мозку.
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок тупої поєднаної травми голови, хребта та кінцівок, у вигляді відкритих багатоуламкових переломів кісток правої та лівої гомілки, перелому шийного відділу хребта з повним розривом спинного мозку, перелому поперекового відділу хребта, перелому кісток тазу зліва, розриву лівого куполу діафрагми зі зміщенням шлунку в плевральну порожнину, крововиливу під м`які оболонки головного мозку, забою головного мозку, що супроводжувалось набряком, вклиненням речовини головного мозку обумовило порушення та припинення функції ЦНС, зупинки серця та дихання.
Слідчий вказує, що невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 1.3.; 2.3. «б»; 4.16.; 12.3. та 18.1. Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

За твердженням слідчого вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 27.06.2018 року; показами потерпілої ОСОБА_6 від 19.07.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події та речей, а саме автомобіля марки Shevrolet» моделі «Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипеда від 25.07.2018; висновком судово-медичного експерта № 303 від 02.08.2018 року; висновком №10/177 від 06.08.2018 року судової авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля марки «Shevrolet» моделі «Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; висновком №10/176 від 07.08.2018 року судової транспортно-трасологічної експертизи; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.08.2018 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2018 року; висновком судової авто-технічної експертизи №10/235 від 29.09.2018 року.
Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_4 , після вчинення, перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, може виїхати за межі України, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадження, йому інкримінується скоєння тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, слідчий вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вище викладеного, слідчий просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
Також, 10.10.2018 року через канцелярію суду зареєстровано письмові заперечення підозрюваного ОСОБА_4 на клопотання слідчого щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Свої заперечення підозрюваний ОСОБА_4 мотивує тим, що 08.10.2018року, в другій половині дня, йому на мобільний телефон прийшло повідомлення від слідчого про обрання запобіжного заходу щодо нього та необхідність прибути до суду з цього приводу. ОСОБА_4 зазначає, що дійсно ДТП, яке сталося 27.06.2018 року, мало місце і на жаль другий учасник ДТП, велосипедист ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після тривалого перебування в лікарні помер. На даний час після повернення з чергового відрядження на роботу, він від своїх працівників одержав матеріали підозри від 25.09.2018року з обвинуваченнями у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. ОСОБА_4 наголосив на тому, що досудове слідство проводиться однобоко та практично тільки по обвинуваченню щодо нього, однак, на його думку, порушення тільки ним правил дорожнього руху не відповідає дійсності. Вважає, що ПДР порушив в першу чергу велосипедист, а саме, внаслідок:
а) його руху по проїжджій частині при наявності поряд велосипедної доріжки;
б) неадекватної поведінки на дорозі, що могло бути викликано вживанням сильних лікарських препаратів, внаслідок чого йому могло стати погано (тимчасова втрата свідомості або дія алкоголю), що й привело до відповідного пошкодження його автомашини та самого велосипеда.
ОСОБА_4 пояснює, що він не виключає і ті обставини, що у ОСОБА_10 могли скластися важкі життєві чи сімейні обставини а саме, важка, невиліковна хвороба, кредитна обтяженість його чи членів родини, нерозуміння близьких та інші несприятливі для нього обставини, що могло спонукати його до самогубства або втрати свідомості, що в даному випадку і мало б встановити слідство.
На його думку як одного з учасників даного ДТП, ним було прийнято усі необхідні заходи, щоб уникнути даного зіткнення, так як він вже практично об`їжджав його з лівої сторони і ніякі його дії, як учасника дорожнього руху, навіть різке гальмування та зупинка, не змогли завадити його падінню на праве крило та капот його автомобіля, оскільки він різко звернув вліво, практично йому на автомобіль з правої сторони.
ОСОБА_4 у запереченнях зауважив, що він не вживав алкогольних напоїв, на підтвердження чого надав копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2018 року, проведеного в присутності поліції. Стверджує, що одразу після ДТП викликав швидку допомогу і поліцію, з місця ДТП не відлучався та розраховував на об`єктивне слідство, тобто діяв за усіма правилами ПДР та людяності.
Також посилається на рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». Аналогічно, у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року, Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
У зв`язку із не наведенням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутністю необхідності застосовувати до нього будь-який вид запобіжного заходу та на підставі вище викладеного і враховуючи те, що подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не доведеними належними та достатніми доказами просить слідчого суддю клопотання ст. слідчого ОСОБА_8 від 08.10.2018 року про обрання щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою - відхилити.
При вирішенні його клопотання просить також врахувати ті обставини, що він має постійне місце проживання в м. Ужгороді, додавши копію паспорта та ідентифікаційного коду; постійне місце роботи в Закарпатській ТПП; на його утриманні знаходяться також родичі: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є особою з інвалідністю 2 групи та «дитина війни», ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що є особою з інвалідністю 3 групи, а також донька - студентка УжНУ та онук, ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджує копією пенсійного посвідчення зі статусом «дитина війни», актом про фактичне їх проживання, копією пенсійного посвідчення ОСОБА_13 з відповідним повідомленням та копією Довідки з ЖРЕР.
Також вказує, що внаслідок переживань при ДТП та отриманої психологічної травми і перевантаження в нього розвинувся гіпертонічний криз і після звернення до лікарів був направлений в Закарпатський обласний кардіологічний центр, де проходив відповідне лікування з 04.09. по 13.09.2018 року. На даний час для стабілізації тиску приймає за призначенням лікарів відповідні медпрепарати та потребує постійного медичного нагляду. Зазначив, що раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, має значний стаж як водія, позитивно характеризується з місця роботи - характеристика від 08.08.2018 року.
Звернув увагу на те, що на підставі консульського патенту від 27 червня 2014 року та відповідно до статті 12 Віденської конвенції про консульські зносини від 23 квітня 1963 року він визнаний Почесним консулом Чеської Республіки у місті Ужгороді з консульським округом на території Закарпатської області та з 14 жовтня 2014 року приступив до виконання своїх обов`язків.
У даному судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити, посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваному ОСОБА_4 обґрунтовано інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які наведені у внесеному клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів, викладених у його письмових запереченнях, поданих через канцелярію суду 10.10.2018 року.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо внесеного клопотання, пояснивши, що з даним клопотанням сторона захисту категорично не згідна. Зауважила, що жодний із ризиків, зазначених у клопотанні, не існує, оскільки в сторони обвинувачення та суду немає законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний не може, оскільки всі докази стороною обвинувачення за цей період вже зібрані та вилучені, речові докази у провадженні зберігаються у слідчого, а також ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Захисник вважає жодним чином не обґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більше, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні внесеного слідчим клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора, просили суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши позиції прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного, його захисника, потерпілої та її представника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що згідно з даними з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Також ОСОБА_4 у судовому засіданні не оспорено, що йому повідомлено про підозру від 25.09.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.
Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та долучених до клопотання.
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину на даній стадії досудового розслідування.
Водночас, слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує:
- тяжкість покарання за ч. 2 ст. 286 КК України,
- дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, є особою старшого віку, являється особою з інвалідністю 3 групи,
- наявність у нього постійного місця роботи, який працює в Закарпатській торгово-промисловій палаті на посаді президента, що підтверджується довідкою № 15.02-9/191 від 25.07.2018 року, виданою начальником організаційного відділу Закарпатської ТПП, визнаний Почесним консулом Чеської Республіки у місті Ужгороді з консульським округом на території Закарпатської області та з 14 жовтня 2014 року приступив до виконання своїх обов`язків, що підтверджується копією посвідченням Почесного консула ЧР, Консульським патентом МЗС ЧР та екзекватурою МЗС України;

- наявність постійного місця проживання, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 ;
- сімейний стан підозрюваного, який має досить міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні якого перебувають родичі - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особа з інвалідністю 2 групи та має статус «дитина війни», дружина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особа з інвалідністю 3 групи, а також донька - студентка УжНУ та онук, ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- дані про стан здоров`я підозрюваного;

- відомості про майновий стан;

- відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності;

- позитивну характеристику за місцем роботи.
Також слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_4 затриманим у порядку, визначеному ст. ст. 208, 209 КПК України, не був, а сам злочин, у вчиненні якого він підозрюється, відноситься до необережних.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінюючи доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановленні істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а, відтак, у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з 23.00 год. до 07.00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 09 грудня 2018 року, включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Згідно з ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 11 жовтня 2018 року о 19 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1