Справа № 317/2993/18
Провадження № 1-в/317/298/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.02.2014 Жовтневим райсудом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн.,

засудженого 19.09.2016 Апеляційним судом Запорізької області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 по 23.05.2016 включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

знову засудженого 30.03.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому адвокат ОСОБА_5 просив суд розглянути можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 , пільгу, передбачену ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Зазначив, що засуджений ОСОБА_4 , усвідомив свою вину та розкаявся у вчиненому злочині.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 .
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 , не довів свого виправлення. Зазначив, що адміністрація установи на даний час не впевнена в правослухняній поведінці засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 11.02.2014 Жовтневим райсудом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн.

Засуджений 19.09.2016 Апеляційним судом Запорізької області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 по 23.05.2016 включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Знову засуджений 30.03.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку: 19.11.2016 року Кінець строку: 27.08.2020 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.11.2016.

Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі порушення режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 07.02.2017 відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За даний період часу допустив одне порушення режиму відбування, яке виразилося у зберіганні забороненого предмета, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у законному порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчого кодексу України та правил внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці п`ять разів заохочувався правами начальника установи.

Працює в їдальні для засуджених різноробочим. До роботи ставиться добре, але власної ініціативи не проявляє. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Не завжди виконує передбачені законом вимоги. Має не стабільну поведінку.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, а саме відвідує бібліотеку установи. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, а саме «Санітарно побутова секція». Підтримує зв`язки з рідними, шляхом листування, побачень. отримує від них посилки та передачі.

Засуджений під час відбування покарання в установі на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було.

Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. За вироком суду має позов у розмірі 19000,00 грн., який повністю не відшкодований.

25.01.2018 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

30.08.2018 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Термін можливого застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після 27.04.2019.

Розглянувши клопотання адвоката засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи ОСОБА_4 , беручи до уваги наявність заохочень та відсутність непогашених та не знятих стягнень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком 30.03.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текс ухвали складено 08.10.2018.

Суддя ОСОБА_1