Єдиний унікальний номер справи 185/1397/18
Провадження № 1-кп/185/327/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000316 від 01 лютого 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, розлученого, працюючого гірником на шахті «Благодатна» Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», маючого на утриманні дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2018 року у проміжок часу з 14.00 год. по 20.00 год. ОСОБА_5 , перебував за місцем роботи на дільниці ремонтно-відновлювальніх робіт № 2 шахти «Благодатна» Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», розташованого за адресою: Дніпропетровська область Павлоградський район с. Вербки, вул. Шахтарська, 10, де працював гірником з ремонту гірничих виробок.

В цей же день близько о 18.30 год. ОСОБА_5 на дільниці ремонтно-відновлювальних робіт № 2 побачив брухт міді, і у нього виник злочинний умисел, направлений таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, а саме брухт міді загальною вагою 9 кг. 740 гр., який належить ПрАТ «ДТЕК ПАвлоградвугілля», сховав собі під одяг, який в подальшому, в роздягальні переклав під пояс брюк.

31 січня 2018 року близько о 20.27 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на контрольно-пропускному пункті № 3 шахти «Благодатна», діючи умисно, намагався винести з території шахти вищевказаний брухт міді, виконав всі свої дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінченим з причин, що не залежали від його волі, так як 31 січня 2018 року близько о 20.30 год. ОСОБА_5 на автостоянці шахти «Благодатна» Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був затриманий з викраденим майном охороною ТОВ «Охорона Холдінг», що виключило можливість розпорядитися викраденим брухтом міді.

Своїми злочинним діями ОСОБА_5 спричинив би ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» матеріальний збиток на загальну суму 1193,15 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпілим від кримінального правопорушення є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», представник потерпілого ОСОБА_4
28 лютого 2018 року сторонами була підписана угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину кримінального правопорушення, а він має право мовчати, мати захисника та допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України.

Також ОСОБА_5 пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого угоду про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо обвинуваченого, вид покарання, який буде застосовано до обвинуваченого в разі затвердження угоди. Угоду про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого відповідно до ст. 476 КПК України, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, допитавши сторони кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 добровільно видав викрадене ним майно, яке повернуто ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого останній визнає себе винуватим, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також, що сторони розуміють наслідки затвердження даних угод, передбачених ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання винуватості у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання обвинуваченому у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, раніше не судимий, розкаявся у вчиненому, добровільно повернув викрадене майно, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлено не було. Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 лютого 2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 28 лютого 2018 року покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 300 гривень.

Речові докази: брухт міді вагою 9 кшг. 740 гр., який передано на зберігання начальнику зміни виробництва ОСОБА_8 , відповідно до розписки залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1