Провадження 11-кп/792/189/18
Справа № 682/1231/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.189, ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000220 від 29.03.2017 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Славутського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Славутського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним та призначено покарання:

-за ч.3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна;

-за ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Речовий доказ мобільний телефон марки «ANDROID A7100» повернуто потерпілому ОСОБА_12 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 296,61 гривень.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, 28 березня 2017 року близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, незаконно вимагали у потерпілого ОСОБА_12 1500 доларів США, застосовуючи до нього насильство небезпечне для життя та здоров`я (ч. 3 ст. 189 КК України).

Обвинувачений ОСОБА_9 24 червня 2017 року близько 22 години, перебуваючи неподалік магазину «Маяк» в АДРЕСА_5 , під час суперечки, наніс побої потерпілому ОСОБА_13 , чим заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч. 2 ст. 125 КК України).

Злочини вчинено за наступних обставин.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 28 березня 2017 року близько 18 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , орендованій обвинуваченим ОСОБА_8 , запросивши розпивати спиртні напої потерпілого ОСОБА_12 , за попередньою змовою, групою осіб, з метою заволодіння коштами, стали незаконно вимагали у потерпілого ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США. Вимагаючи кошти обвинуваченні застосовували насильство, небезпечне для життя та здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_9 в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 вимагаючи у ОСОБА_12 кошти, наніс не менше п`яти ударів кулаками рук в обличчя та ліву сторону голови. Обвинувачені вимагаючи кошти в сумі 1500 доларів США, вказували на борг потерпілого перед ОСОБА_9 за те, що його мати сплатила саме таку суму грошей для чоловіка, у якого обвинувачені разом з потерпілим у 2013 році, на залізничному вокзалі у Славуті викрали сумку.

Потерпілий ОСОБА_12 , не маючи коштів, на вимогу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передав свій мобільний телефон марки «ANDROID-А7100», вартістю 1360 гривень, в якості часткового повернення боргу. Продовжуючи вимагання коштів обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили наносити потерпілому численні удари кулаками рук та ногами у різні частини тіла.

Внаслідок отриманих побоїв потерпілий ОСОБА_12 отримав закриту черепно-мозкову травму легкого ступеня - струс головного мозку, забійні рани та підшкірні гематоми правої тім`яно-потиличної ділянки голови, синець лівої вушної раковини, з поширенням на ліву бокову поверхню шиї, підшкірні гематоми повік правого та лівого ока, садно із внутрішньо-шкірним крововиливом лобної ділянки голови зліва, садно передньої поверхні підборіддя зліва, забій м`яких тканин з крововиливом під слизову оболонку нижньої губи зліва, синець в ділянці лівої щоки, синець в ділянці правої вушної раковини, травматичний забій кісток лицевого скелету, травматичний артрит скронево-нижньощелепного суглобу зліва, закритий перелом кісток носа, синець з осадженням м`яких тканин носа, множинні синці в ділянці правого та лівого передпліччя, масивна підшкірна гематома задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя, синці задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синець лівого плеча, три синця в ділянці лівої лопатки, чотири синця міжлопаточної ділянки спини, синець задньої поверхні правого плечового суглобу, синець правої підлопаточної ділянки, три синця задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, синця в ділянці лівої бокової поверхні тазу, синця в ділянці лівої сідниці, дві підшкірні гематоми лівої бокової поверхні живота, синця правої бокової поверхні тазу, два синця в ділянці лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні.

24 червня 2017 року близько 22 години, обвинувачений ОСОБА_9 перебуваючи неподалік магазину «Маяк» в місті Славута по вулиці Князів Сангушків,118 «а» Хмельницької області, зустрівши потерпілого ОСОБА_13 розпочав словесний конфлікт. Під час конфлікту, обвинувачений ОСОБА_9 , наніс удари кулаками рук в обличчя потерпілому ОСОБА_13 , збив з ніг та охопивши лежачого на землі ногами та руками почав душити утримуючи за шию.

Внаслідок побоїв потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани під правим оком, рани на мочках обох вух, садна на лівій боковій поверхні шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 273 від 26 червня 2017 року відносять до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок Славутського міськрайонного суду від 12.12.2017 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий вирок і призначити покарання:
- ОСОБА_8 за ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна;
- ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк шість місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_9 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна.
При цьому вказує про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч.1 ст.75, ст. 65 КК України; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особам обвинувачених.

Суд прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання. При призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд не врахував належним чином суспільну небезпеку та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, зокрема те, що обвинувачені, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почали вимагати у потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 1500 доларів США. Обвинувачені наносили потерпілому ОСОБА_12 численні удари кулаками рук та ногами у різні частини тіла. З метою припинення подальшого побиття потерпілий ОСОБА_12 на вимогу обвинувачених передав їм свій мобільний телефон, незважаючи на це обвинувачені продовжили наносити потерпілому численні удари, чим заподіяли потерпілому тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розляд здоров`я.

При цьому ОСОБА_9 на шлях виправлення не став і 24.06.2017 р. в м. Славута наніс ОСОБА_13 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розляд здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд не в повній мірі врахував обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Злочин, передбачений ч.3 ст.189 КК України відноситься до тяжкого. Обвинувачені ніде не працюють та не навчаються.
Всупереч ст. 77 КК Украни суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим застосував додатковий вид покарання конфіскацію майна.
Звільнення обвинувачених від відбування основного покарання з іспитовим строком є необґрунтованим та несправедливим внаслідок м`якості.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_9 , посилаючись на законність вироку суду, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а вирок Славутського міськрайонного суду залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинувачених та їх захисників, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 у вчиненому ним злочині, ОСОБА_9 у вчинених ним злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

В засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просили суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора а вирок суду залишити без змін. Вказували, що потерпілі не мають до них жодних претензій. Обвинувачений ОСОБА_8 надав суду копії свідоцтв про смерть його батька 28.11.2016 року та про смерть матері 23.01.2017 р. та просив врахувати вказані обставини при вирішенні справи.

У поданих до суду заявах потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вказали, що жодних претензій до обвинувачених не мають, просили їх суворо не карати.

Кваліфікація дій обвинувачених: ОСОБА_8 за ч.3 ст. 189 КК України, як вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_9 за ч.3 ст. 189 КК України, як вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розляд здоров`я, є вірною

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 суд, визнав обставинами, що пом`якшують покарання, молодий вік обох, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_9 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та невропатолога не перебував та не перебуває. За даними характеристик не працює, однак має тимчасову роботу. За характером добрий, довірливий, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушує. За даними характеристики за місцем попередньої роботи характеризується як старанний, дисциплінований, уважний працівник, за характером спокійний та врівноважений. До своїх обов`язків ставився з відповідальністю, володів високими професійними знаннями і навичками. До виконання доручень керівництва відносився сумлінно.
За таких обставин суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у межах санкцій статті ч.3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції статті ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також, враховуючи принципи кримінального судочинства, головну мету покарання виховання та соціальна реабілітація винного, характеризуючі дані особи винного, який повністю визнав свою вину та готовий нести кримінальну відповідальність, пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, що потерпілі претензій до нього не мають, за місцем реєстрації та попередньої роботи характеризується виключно позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, раніше не судимий, суд прийшов до правильного висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та невропатолога не перебував та не перебуває, за даними характеристик на даний час не навчається та не працює за станом здоров`я, за характером спокійний, до адміністративної відповідальності не притягувався, без шкідливих звичок, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкцій статті, за якою він підлягає кримінальній відповідальності, у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину ОСОБА_8 , повне визнання своєї вини, щире каяття, відсутність до нього претензій з боку особи, яка зазнала тілесних ушкоджень, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення і особам обвинувачених та про помилковість висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання.

Не вбачає колегія суддів і підстав для задоволення вимоги апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченим покарання без застосування ст.75 КК України.

Суд першої інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до правильного висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без відбування покарання, а тому обґрунтовано прийняв рішення про звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Разом з тим призначаючи обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України суд безпідставно застосував до них обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.189 КК України у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

За абз.3 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р., № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Враховуючи, що звільнення особи від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України виключає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Славутського міськрайонного суду від 12.12.2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 слід змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Підставою для зміни вироку суду у цій частині є відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В іншій частиі вирок суду є законним і підстав для для його скасування не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Славутського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року стосовно обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання на призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В решті вирок Славутського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2