Справа № 214/300/18
1-кп/214/408/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000006, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2018 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08.11.2007 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.2, 15 ч.3, 186 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнився 06.08.2009 з Жовтоводської ВК №26 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 6 днів;
-19.05.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
-24.10.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі, звільнився 25.02.2014 з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання;
-04.12.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з випробувальним терміном на 1 рік. 18.01.2017 знятий з обліку по відбуттю покарання на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2017
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , діючи повторно, 22.12.2017 о 12.30, знаходячись по запрошенню ОСОБА_6 за місцем її мешкання, а саме по АДРЕСА_2 , вживав з останньою спиртні напої та, реалізуючи раптово виниклий намір, скориставшись тим, що ОСОБА_6 за його діями не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав належне їй майно, а саме:
- гроші в розмірі 220 гривень, які знаходились в гаманці у сумці потерпілої;
- роутер «TP-Link», який знаходився в кімнаті потерпілої, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25 від 05.01.2018 становить 462 грн. 83 коп.;
- фотоапарат «Samsung», який знаходився в коробці в кімнаті потерпілої, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25 від 05.01.2018 становить 750 грн.,
- продукти харчування, які неможливо оцінити у зв`язку з відсутністю документів, що деталізують товарну характеристику.
Вказане майно ОСОБА_3 сховав до сумки, що належить потерпілій ОСОБА_6 та не складає матеріальної цінності, та зник з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій збиток на загальну суму 1432,83 грн.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1432,83 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що дійсно 22.12.2017 з 9,00 до 12.30 він перебував у ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 . Вони разом вживали спиртні напої, що саме він не пам`ятає. Коли вона перебувала на кухні, він вийшов у коридор, зняв там роутер і з полиці викрав гроші у сумі 220 гривень та фотоапарат Самсунг. Все це склав у сумку, яка стояла на підлозі та повернувся на кухню. Через деякий час, закінчивши обід, він пішов додому, забравши при цьоиу сумку із викраденими речами. Гроші використав на свої потреби, а фотоапарат продав. Роутер поліція повернула ОСОБА_6 . У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про розгляд кримінального провадження повідомлялась належним чином. При цьому, до суду надала заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, будь-яких клопотань чи заяв не має, підтверджує свідчення, що надавала на досудовому слідстві. Покарання обвинуваченому просить обрати на розсуд суду.
Враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчинені кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце.
Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.
Обставиною, відповідно до ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.п.40).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (том 2 а.п.46), раніше судимий (том 2 а.п.36-37), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (том 2 а.п.41), але знаходився під наглядом лікаря-психіатра з 1992 року з приводу легкої розумової відсталості. Знятий з нагляду в 1998 році по виїзду. В подальшому за медичної допомогою до лікаря-психіатра не звертався (том 2 а.п.40).
Окрім того, суд приймає до уваги думку потерпілої, яка при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладалась на розсуд суду та ту обставину, що їй частково відшкодована завдана матеріальна шкода шляхом повернення викраденого роутера «TP-Link» (том 2 а.п.35).
Таким чином, суд, враховує вищевикладені обставини у своїй сукупності та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених у провадженні обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1, ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ роутер «TP-Link», який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (том 2 а.п.34, 35).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1