Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/115/2018
У Х В А Л А
іменем України

24 жовтня 2018 року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч клопотання захисника ОСОБА_14 про визнання незаконним процесуального рішення прокурора та клопотання захисника ОСОБА_17 про визнання доказу недопустимим,-

встановила:

Захисник ОСОБА_14 звернувся з клопотанням про визнання незаконним та очевидно недопустимим доказом процесуального рішення прокурора, а саме постанову виконувача обов`язків прокурора Полтавської області старшого радника юстиції ОСОБА_19 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 12.09.2014 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в.о.прокурора Полтавської області ОСОБА_19 всупереч вимогам ст.216 КПК України, тобто з порушенням підслідності винесено постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000192 слідчому відділу прокуратури Полтавської області, у зв`язку з чим досудове розслідування здійснювалося не уповноваженим органом слідчим відділом прокуратури Полтавської області, а процесуальні рішення і дії здійснювалися не уповноваженими особами слідчими прокуратури. При цьому, обвинувальний акт складений не уповноваженою особою слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_20 . Таким чином, постанова від 12.09.2014 року винесена у непередбаченому кодексом випадку, прийнята не в межах компетенції та не підписана особою, так як візуально вбачається, що підпис особою не виконано, а мається відтворення за допомогою факсимільного підпису, тому захисник просить визнати незаконною дану постанову та виключити її з числа доказів, як очевидно недопустимий доказ.

Захисник ОСОБА_17 також звернувся з клопотаннями про визнання постанови виконувача обов`язків прокурора Полтавської області старшого радника юстиції ОСОБА_19 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 12.09.2014 року недопустимим доказом.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування можливо тільки у разі неефективного досудового розслідування. Відповідно до ст.110 КПК України постанова є процесуальним рішенням, яка повинна бути вмотивована, а постанова від 12.09.2014 року не відповідає вимогам цієї норми КПК України та є необґрунтованою, у зв`язку з чим просить визнати дану постанову недопустимим доказом.

У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники підтримали заявлені клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 заперечували проти заявленого клопотання, оскільки постанова відповідає вимогам КПК України та прийнята у законний спосіб.

Відповідно до ч.5 ст.36 КПК України Генеральний прокурор України, його заступники, прокурор и АР Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняні до них прокурори своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що виконувач обов`язків прокурора Полтавської області старший радник юстиції ОСОБА_19 прийняв таке процесуальне рішення, як постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 12.09.2014 року у відповідності до повноважень, визначених вищезазначеними нормами КПК України.

Статтею 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка повинна містити мотиви її прийняття, їх обгрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається зі змісту постанови, доручення слідчому відділу прокуратури Полтавської області досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було здійснено з метою найбільш ефективного та об`єктивного провадження досудового розслідування, тобто дана постанова містить мотиви прийнятого прокурором рішення.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_14 на незаконність постанови з підстав нібито відтворення у ній факсимільного підпису та відсутності підпису безпосередньо особою, яка прийняла таке процесуальне рішення, то колегія суддів вважає, що дане твердження захисника не заслуговує на увагу, оскільки підтвердження та докази цього факту відсутні.

Згідно ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для припинення дослідження постанови, як доказу, відсутні, а тому вона може бути прийнята та досліджена судом.

Керуючись ст.ст.89, 350 КПК України, колегія суддів,

постановила:

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_17 про визнання незаконним та очевидно недопустимим доказом процесуального рішення прокурора, а саме постанову виконувача обов`язків прокурора Полтавської області старшого радника юстиції ОСОБА_19 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 12.09.2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2