УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року

м. Київ
справа № 575/582/17
провадження № 51-5886ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2018 року в межах кримінального провадження № 0000040 за обвинувачення
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Велика Писарівка, Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК.
Суть питання
За вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 26 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК до покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків від суми його заробітку.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення, а кримінальне провадження направити на повторний розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
На зазначені судові рішення захисник ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення, а кримінальне провадження направити на повторний розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду захисник ОСОБА_5 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з доповненням до касаційної скарги, в яких просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення, а кримінальне провадження направити на повторний розгляд до суду першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 07 травня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання норм п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому Верховний Суд звернув увагу захисника на тому, що доводи його касаційної скарги зводились до посилань на неповноту судового розгляду, непогодження з наданою оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши подані захисником ОСОБА_5 доповнення до касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник вказані в ухвалі касаційного суду від 07 травня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, у повторно поданій касаційній скарзі захисник, порушуючи питання про скасування постановлених у кримінальному проваджені судових рішень, з підстав допущення, на його думку, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, знову наводить доводи, зі змісту яких вбачається, що він, не погоджуючись із наданою судами першої та апеляційної інстанцій оцінкою доказів, заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, заперечуючи правильність встановлених судами фактичних обставин кримінального провадження, захисник наводить доводи, які фактично ґрунтуються на необхідності надання судом касаційної інстанції оцінки обставинам та доказам, що не входить до компетенції цього суду.
Водночас захисник ОСОБА_5 , обмежившись загальними фразами, так і не зазначив порушень, допущених апеляційним судом, які слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Також, касаційна скарга ОСОБА_5 не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі на спростування доводів його апеляційної скарги.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки захисник не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2018 року, з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3