Справа № 351/1895/17
Провадження № 11-кп/779/162/2018
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Снятинського районного суду від 16 березня 2018 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),- в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина , непрацюючий, раніше не судимий, громадянин України,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 125 КК, та призначено йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесять) гривень.

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Так, 21.07.2017р. близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля території критого ринку, розміщеного по вул. Шевченка, 101 в м. Снятин, на грунті тривалих особистих неприязних відносин, вчинив суперечку із ОСОБА_10 , у ході якої, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , після чого відштовхнув останнього на торговий прилавок , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а саме синці правого ока, передньої поверхні грудної клітки, передньої поверхні лівого плеча, лівого стегна, які згідно до висновку експерта від 25.07.2017р. відносяться до легких тілесних ушкоджень. У своїй АС обвинувачений, вказує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, через неповноту судового розгляду, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, а також у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, як наслідок цей вирок є незаконним, який підлягає скасуванню.

Просить вирок суду щодо нього скасувати, визнати його невинуватим, та ухвалити новий виправдувальний вирок.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він дійсно 21.07.2017 року знаходився на території критого ринку м. Снятина, і там ініціатором суперечки між ним був саме потерпілий ОСОБА_10 . В процесі суперечки, він відштовхнув потерпілого в сторону, однак тілесних ушкоджень йому не завдавав.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять вирок суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , та потерпілого ОСОБА_10 які заперечили проти доводів АС, вважають вирок законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і додані документи та обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що подана АС не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався. У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК, підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на їх всебічному, повному і безпосередньому дослідженні, яким дана належна правова оцінка. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК, а призначене покарання є достатнім та справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Не зважаючи на повне заперечення ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, його вина доводиться доказами, зібраними під час досудового розслідування та ретельно дослідженими в суді першої інстанції, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення з якого слідує, що ОСОБА_10 заявив про нанесення йому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 92 від 25.07.2017 року в якому вказано: що у громадянина ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців правого ока, передньої поверхні грудної клітки, передньої поверхні лівого плеча, лівого стегна, які утворились від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень та можуть відповідати терміну вказаному обстеженим; для спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , було нанесено не менше чотирьох ударів; вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитися при вільному одноразовому падінні з висоти власного росту;

- даними протоколу огляду місця події та протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицями, про те, що саме на території критого ринку м. Снятина, відбувся конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10

- показаннями в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про обставини злочину, вчиненого обвинуваченим.

Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність.

Показання обвинуваченого під час апеляційного розгляду, так і під час розгляду в суді першої інстанції в тій частині, що він не спричиняв потерпілому тілесних ушкоджень, колегія суддів визнає недостовірними доказами, оскільки спростовується іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, в їх сукупності, і вони спрямовані на ухилення його від кримінальної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і які суд їх визнав достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_8 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищепереліченими та в судовому засіданні дослідженими доказами спростовано те, що обвинувачений не вчиняв легких тілесних ушкоджень. Тому апеляційний суд розцінює ці доводи АС як такі, що мають на меті уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене.

Покликання в АС обвинуваченого ОСОБА_8 на недопустимість наявних в матеріалах справи доказів, зокрема протоколу проведення слідчого експерименту, протоколу огляду місця події, а також висновку судово-медичної експертизи, є необґрунтованим, оскільки, хід розслідування і вчинення процесуальних дій, вирішується слідчим самостійно. Вказані слідчі дії були проведені в межах строку досудового розслідування. Крім цього, положеннями КПК чітко визначаться перелік доказів, які суд може визнати недопустимими, є вичерпним, тому доводи апелянта в цій частині, є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, у їх сукупності, суд проаналізувавши, дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину повністю доведена, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що АС ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, оскільки вони спрямовані на вигородження його від покарання.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2018 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5