Справа № 527/1751/18
провадження № 1-кс/527/700/18
У Х В А Л А
іменем України
07 вересня 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000678 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
05 вересня 2018 до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000678 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 03 вересня 2018 близько 00:30 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , наніс тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення тулуба зліва та множинні різані рани передньої поверхні грудної клітки громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом 03 вересня 2018 року слідчим Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області рядовим поліції ОСОБА_3 було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України під № 0000678.

Згідно довідки Глобинської ЦРЛ №1306 від 03.09.2018 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки, лівобічного гемопневматоракса, непроникаючих множинних лінійних різаних рани передньої поверхні грудної клітки, різано-рваної рани правої вушної раковини з відривом фрагменту, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»), відносяться до тяжких тілесні ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя у момент його заподіяння.

04.09.2018 року в ході проведення слідчого експерименту проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 , на підлозі було виявлено та вилучено дерев`яну штахетину б/у, один кінець надламаний, на поверхні маються нашарування речовини бурого кольору. Загальна довжина даної штахетини 125 см, ширина 4 см, товщина 2,5 см. Зі слів підозрюваного ОСОБА_5 названою штахетиною йому було нанесено кілька ударів гр. ОСОБА_6 , що також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 .
Після проведення огляду вище вказану штахетину було опечатано та вилучено до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене 04 вересня 2018 року майно містить на собі сліди вчинення злочину, є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 на підлозі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, дерев`яну штахетину б/у з параметрами: довжина - 125 см, ширина - 4 см, товщина - 2,5 см, один кінець надламаний, на поверхні якої маються нашарування речовини бурого кольору, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
03.09.2018 близько 00:30 за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення тулуба зліва громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 121 КК України (а.с. 2).

04 вересня 2018 року слідчим Глобинського ВП за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент, в ході якого виявлено та вилучено дерев`яну штахетину б/у, один кінець надламаний, на поверхні маються нашарування речовини бурого кольору. Загальна довжина даної штахетини 125 см, ширина 4 см, товщина 2,5 см. Зі слів підозрюваного ОСОБА_5 названою штахетиною йому було нанесено кілька ударів гр. ОСОБА_6 (а.с. 3-4).
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході огляду вищевказані речі набули статусу тимчасово вилученого майна.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, містить на собі сліди злочину, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000678 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 на підлозі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, дерев`яну штахетину б/у з параметрами: довжина - 125 см, ширина - 4 см, товщина - 2,5 см, один кінець надламаний, на поверхні якої маються нашарування речовини бурого кольору, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити слідчому Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , начальнику Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1