Справа № 359/2612/18
Провадження № 1-в/359/239/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

24.05.2018 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав, зазначив, що вже відбув 2/3 строку призначеного йому згідно вироку покарання. На даний час вважає, що своєю поведінкою довів виправлення, тому просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, не працевлаштований, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.3 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного осо, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області вказаний вирок залишено без змін, разом з цим застосовано Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII та зараховано засудженому в строк відбування покарання період з 21.05.2016 по 18.01.2017.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин є особливо тяжким.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 починається 12.01.2016, а закінчення 14.09.2019. На час розгляду даного клопотання засуджений відбув 2/3 призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 21.05.2014.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо стягнень та заохочень не мав.

В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 16.02.2017. За час відбування покарання стягнень та заохочень не мав.

Згідно з характеристикою засуджений ОСОБА_5 . Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. За характером спокійний, врівноважений. Підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Намагається утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, не завжди має охайний вигляд. Участі в у реалізації програм виховного впливу, а також у роботі самодіяльних організацій не бере. Зв`язок з рідними не підтримує. Вину у скоєному злочині не визнав. Цивільний позов заявлявся, але виконавчий лист не надходив. Не працевлаштований.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого відмовити за відсутності підстав.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимогопро застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1