Справа № 127/9252/18
Провадження №11-сс/772/259/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0001529 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2018, згідно якої відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 10.12.2013 Ренійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з виправним строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задоволено клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання з визначенням застави в сумі 140 960грн.

в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшло клопотання від слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що маючи незняту і непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 10.12.2013, та будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, про підозру в якому йому повідомлено 27.05.2015 Ренійським РВВС Одеської області, 18.04.2018 о 4:00год знаходився в кафе «У Петрівни», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна,1Є. В цей час ОСОБА_8 розпивав алкогольні напої разом із раніше невідомим ОСОБА_9 . В ході спілкування ОСОБА_8 попросив ОСОБА_9 пригостити його алкогольними напоями, однак, останній відмовив. Після цього у ОСОБА_8 виник прямий умисел на відкрите викрадення грошей ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, почав оглядати вміст кишень ОСОБА_9 та під час цього знайшов у внутрішній кишені куртки ОСОБА_9 паспорт громадянина України на ім`я останнього, після чого під обкладинкою даного паспорта помітив гроші у сумі 100 доларів США (згідно офіційного курсу, встановленого Нацбанком України, станом на момент вчинення злочину еквівалентно 2 608,29грн), якими незаконно заволодів, забравши їх до своїх рук, а паспорт повернувши потерпілому.

В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник та викраденим скористався на власний розсуд, тим самим завдав матеріального збитку ОСОБА_9 на загальну суму 2 609,29грн.

Слідчий зазначив докази на яких ґрунтується клопотання, ризики за яких застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 неможливе.

Слідчий суддя визнав обґрунтованим клопотання слідчого та задовольнив його, посилаючись, що клопотання відповідає вимогам статті 183 кримінального процесуального кодексу України, а тримання під вартою є виправданим запобіжним заходом, який забезпечує належне і своєчасне здійснення досудового слідства.

Адвокат в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на готовність співпрацювати ОСОБА_8 зі слідством та відсутність ризиків для застосування тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення і виступ в судових дебатах захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги; доводи прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги; дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_8 є судимим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, має постійне місце проживання, не одружений, не має постійного місця роботи, а також слідчий суддя врахував матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Дані обставини, а також санкція статті, яка передбачає покарання до 6 років позбавлення волі дає суду підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства та суду та вчиняти інші правопорушення тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Обставини, передбачених ст.178 КПК України, які би перешкоджали тримання обвинуваченого під вартою за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги адвоката без задоволення.

Тому керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2018 про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів підозрюваному ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: