Справа № 352/273/16-к
Провадження № 1-кп/344/207/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого 25.09.2015 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до одного місяця арешту, 07 07.2017 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Злочин скоєно за наступних обставин. 01.02.2016 року в період часу 20-00 по 21-00 год. ОСОБА_6 проходячи повз подвір`я ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_2 помітив, що хвіртка до території вказаного господарства відчинена та вирішив увійти на подвір`я. Перебуваючи на території вказаного домогосподарства ОСОБА_6 помітив поблизу дерев`яної огорожі, яка розташована біля будинку велосипед синього кольору з написом на ньому «Укрпошта» і вирішив таємно його викрасти. Для реалізації свого злочинного наміру на викрадення чужого майна ОСОБА_6 , діючи умисно та маючи на меті незаконне збагачення, з території господарства ОСОБА_7 таємно викрав велосипед синього кольору з написом «Укрпошта», що належить УДППЗ «Укрпошта», вартістю 446 грн., яким розпорядився на власний розсуд перевіз по місцю проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 та використовував його на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав, суду пояснив, що злочинів він не вчиняв, зокрема не викрадав велосипед, який належить УДППЗ «Укрпошта». А що стосується скутера, то вказаний транспортний засіб йому надав сам потерпілий ОСОБА_9 для його реалізації. З врахуванням вказаних обставин, обвинувачений просив винести відносно нього виправдувальний вирок.

Незважаючи на те, що обвинувачений своєї вини за ч.2 ст.185 КК України не визнав, його вина у вчиненому доводиться сукупністю зібраних по справі доказів.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , повідомила суд, шо вона працює в УДППЗ «Укрпошта» та користується службовим велосипедом, який зберігає за місцем свого проживання. 01.02.2016 року свідок виявила відсутність вказаного велосипеда. На наступний день свідок на одній з вулиць побачила обвинуваченого з велосипедом Укрпошти, яким вона користувалась. При цьому, обвинувачений казав, що згаданий велосипед йому надали для користування.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, на початку лютого 2016 року до неї додому приїжджав обвинувачений та пропонував придбати в нього велосипед, однак вона відмовилась. При цьому, свідок впізнала велосипед, яким користується її співробітниця на Укрпошті.

Свідок ОСОБА_11 , працівник Укрпошти також підтвердила факт викрадення велосипеда в співробітниці ОСОБА_7 , про що остання повідомила свідку по телефону. Пізніше виявилося, що обвинувачений пропонував придбати викрадений велосипед іншій співробітниці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що 01.02.2016 року до нього додому приїжджав обвинувачений, з яким вони розпивали спиртні напої. Свідок підтвердив, що той момент на його подвір`ї знаходився велосипед.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому доводиться іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2016 року ОСОБА_7 повідомила про факт викрадення велосипеда з ниписом «Укрпошта».

Згідно протоколу огляду місця події від 02.02.2016 року з фото таблицями було оглянуто узбіччя вулиці Шевченка в с.Липівка Тисменицького району Івано-Франківської області де було виявлено та вилучено велосипед з ниписом «Укрпошта» в обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно протоколу огляду місця події від 02.02.2016 року з фото таблицями було оглянуто домогосподарство свідка ОСОБА_7 по вул.Шевченка, в с.Липівка Тисменицького району Івано-Франківської області, з якого було викрадено велосипед, що належить УДППЗ «Укрпошта», яким свідок користувалась у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків.

Відповідно до акта службового розслідування від 14.02.2016 року Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», станом на 01.02.2016 року велосипед зберігався у листоноші ОСОБА_7 вдома. Вартість велосипеда, згідно інвентаризаційного опису основних засобів, відповідно до інвентаризаційного номеру 17062 складає 446 грн.

Отже, в ході повного дослідження поданих учасниками процесу доказів, судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 01.02.2016 року в період часу 20-00 по 21-00 год. зайшов на подвір`я ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед синього кольору, який належить УДППЗ «Укрпошта» та яким користувалася листоноша ОСОБА_7 .

Такі дані встановлені, як показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 .

Суд звертає увагу на те, що на наступний день 02.02.2016 року обвинувачений був виявлений на вулиці Шевченка в с.Липівка Тисменицького району Івано-Франківського в якого було виявлено та вилучено викрадений велосипед Укрпошти. Про користування викраденим велосипедом вказував в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

При цьому, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він не вчиняв викрадення велосипеда є непереконливими для суду та такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, посилання обвинуваченого про те, що він жодного відношення до інкримінованого йому злочину не має, суд не бере до уваги та відкидає, як такі які не узгоджуються з іншими матеріалами справи. За таких обставин, показання обвинуваченого ОСОБА_6 з цього приводу суд розцінює критично та не бере до уваги і вважає їх такими, які направлені на уникнення їх від кримінальної відповідальності за вчинені ним неправомірні діяння.

Одночасно, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на вчинення обвинуваченим злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки, таких даних та належних і допустимих доказів з цього приводу суду представлено не було, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

В той же час, обвинуваченому ОСОБА_6 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно. Зокрема, відповідно до змісту пред`явленого обвинувачення 29.01.2016 року о 10-00 год. ОСОБА_6 прийшов по місцю проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 де допомагав йому ремонтувати мопед, марки «Kanuni». В подальшому вони разом вживали алкогольні напої по місцю проживання ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 залишився в нього ночувати. 30.01.2015 року ОСОБА_6 придбав пляшку горілки, ємкістю 0,5 л. та спільно із ОСОБА_9 близько 11-30 год. на мопеді, марки «Kanuni» поїхали в будинок, який належить його матері ОСОБА_12 та розташований по АДРЕСА_4 , у якому ніхто не проживає. Приїхавши до вказаного будинку, ОСОБА_9 свій велосипед, марки «Kanuni» залишив на території господарства, біля підсобного приміщення та разом із ОСОБА_6 пішли в будинок, де вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, близько 15-00 год. ОСОБА_9 сказав, що він бажає продовжити розпивати спиртне. На що ОСОБА_6 повідомив, що він може поїхати та придбати пиво на його скутері. ОСОБА_9 дав ОСОБА_6 гроші в сумі 20 грн. на придбання пива і дозволив ОСОБА_6 поїхати за пивом на його мопеді марки «Kanuni». ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння мопедом, марки «Kanuni», який фактично належав ОСОБА_9 , перебуваючи в с.Красилівка Тисменицького району, ввійшовши в довіру до ОСОБА_9 , що їде мопедом придбати спиртні напої і повернеться, завів двигун вказаного транспортного засобу і виїхав з території господарства. Згідно домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 останній з метою створити у потерпілого хибне враження щодо правильності своїх намірів з приводу поїздки у магазин для придбання спиртного запевнив його, що повернеться. Ввендений в оману діями ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 вважаючи, що ОСОБА_6 повернеться, дав йому свій мопед марки «Kanuni», з яким останній зник з місця вчинення злочину. ОСОБА_6 незаконно заволодівши мопедом «Kanuni», який належав ОСОБА_9 в подальшому, без дозволу останнього, реалізував його ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_5 за гроші в сумі 1400 грн. Таким чином, ОСОБА_6 незаконним заволодінням мопедом марки «Kanuni» спричинив потерпілому ОСОБА_9 збитки на загальну суму 11000 грн.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, показання потерпілого, свідків, дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України не знайшло свого підтвердження, виходячи з наступного.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що саме на пропозицію потерпілого ОСОБА_9 він взяв мопед для його реалізації. Жодних дій щодо викрадення мопеда він не вчиняв.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що 30.01.2016 року він надав обвинуваченому свій мопед, марки «Kanuni» для реалізації. Через кілька днів обвинувачений продавши мопед повернув потерпілому грошові кошти. Жодних претензій до обвинуваченого з цього приводу в нього не має. При цьому, потерпілий категорично заперечив факт викрадення в нього мопеда. Щодо наданих ним свідчень про викрадення ОСОБА_6 скутера під час досудового розслідування та в судовому засіданні то такі попередні свідчення були неправдивими, надані ним під тиском працівників поліції, які просили надати саме такі показання відносно ОСОБА_6 , в іншому разі потерпілий не зможе реалізувати свої плани щодо поїздки на роботу до Російської Федерації, яка планувалась ним на той час. Перебуваючи саме в цих умовах, потерпілий надав неправдиві свідчення щодо викрадення обвинуваченим мопеда.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що на початку 2016 року до нього приїжджав обвинувачений з ОСОБА_15 та пропонував свідку придбати скутер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 зазначив, що обвинувачений є його другом та попросив свідка продати мопед. В свою чергу свідок допоміг обвинуваченому продати мопед іншому знайомому, який проживає в с.Братківці Тлумацького району.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_6 допомагав її синові ОСОБА_9 ремонтувати скутер. На наступний день скутера дома не було.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив той факт, що до нього приїжджав обвинувачений з свідком ОСОБА_16 та повідомили, що ОСОБА_6 бажає продати скутер. Жодних документів на скутер не було, але обвинувачений запевнив, що проблем зі скутером не буде. В свою чергу свідок зателефонував до ОСОБА_13 та повідомив йому про продаж скутера.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що 30.01.2016 року до нього телефонував ОСОБА_18 та повідомив, що є хлопці, які продають скутер і чи не бажає він придбати його. Згодом до свідка приїхав обвинувачений та запропонував купити скутер за 2000 грн., однак свідок погодився придбати його за 1400 грн. на що обвинувачений не заперечив.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що його знайомий ОСОБА_6 на початку 2016 року запитував його, чи не хоче він придбати скутер.

Таким чином, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 30.01.2016 року добровільно надав обвинуваченому ОСОБА_6 скутер, марки «Kanuni» для його реалізації. Ці обставини підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , які узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 .

Факт реалізації обвинуваченим ОСОБА_6 скутера, марки «Kanuni» підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 .

Отже, в ході судового розгляду справи жодних доказів, які б вказували на вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України здобуто не було. Надання потерпілим ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні та під час допиту в слідчого судді неправдивих показань щодо викрадення в нього мопеда, марки «Kanuni» не може бути підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Аналогічно, досліджені в судовому засіданні письмові докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2016 року, довідка-рахунок №275269 від 07.05.2015 року на мопед, марки «Kanuni Revolt», протокол огляду місця події від 10.02.2016 року, відповідно до якого було виявлено мопед, марки «Kanuni Revolt» в ОСОБА_13 , який придбав його в обвинуваченого ОСОБА_6 , висновок спеціаліста про вартість майна, матеріали допиту потерпілого ОСОБА_9 під час досудового розслідування в судовому засіданні, за жодних обставин не можуть слугувати підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.289 КК України, оскільки вказані докази не підтверджують факту незаконного заволодіння обвинуваченим ОСОБА_19 транспортного засобу в потерпілого ОСОБА_9 .

В той же час відповідальність за ч.2 ст.289 КК України передбачає лише умисну форму вини, при якій особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити, чого під час вказаного кримінального провадження у відношенні до обвинуваченого ОСОБА_19 встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті (встановлена відсутність чи складу кримінального правопорушення), виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Таким чином, під час судового розгляду по даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України не знайшло свого підтвердження, а тому обвинуваченого за вказаною статтею КК слід виправдати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Одночасно, оскільки обвинувачений вчинив злочин до постановлення вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 було засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ст.70 ч.4 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні за ст.289 ч.2 КК України визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 10 год. 30 хв. 28 липня 2016 року, зарахувавши відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 р.) у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року (з часу набрання чинності Законом України від 18.05.2017 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення»), - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: велосипед, синього кольору з написом «Укрпошта» - повернути УДППЗ «Укрпошта»; мопед, марки «Kanuni Revolt» без номерного знаку повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1