Справа № 456/1244/16-к
Провадження № 1-кп/456/35/2018
УХВАЛА
іменем України

15 травня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

з участю: секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Стрийської міської ради ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Стрию клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_10 за ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою суду від 20.03.2018р. продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 18.05.2018р.

Згідно зі ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

В судовому засіданні прокурор у зв`язку з відкладенням судового розгляду заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , покликаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях та у випадку визнання його винуватим у вчиненні таких йому загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі; після скоєння кримінальних правопорушень намагався приховати сліди їх скоєння; не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці проживання, тому є підстави вважати, що останній може ухилятися від суду, знищити та спотворити докази, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які судом не допитані.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Остання зазначила, що підозра не може вважатися обґрунтованою допоки недосліджені докази обвинувачення; ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до нього найбільш впливового запобіжного заходу, прокурором не доведені, покликання прокурора на те, що обвинувачений може ухилятися від суду, будь-яким чином впливати на потерпілого, свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню є лише припущенням.

Також обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу в якому покликається на те, що він раніше не судимий, жодного разу не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, а також враховуючи стан його здоров`я, просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України і враховуючи матеріали справи, приходить до висновку, що обраний ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Останній не одружений, не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його проживання; перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які судом не допитані, вчинити інші правопорушення. Натомість, застосування щодо ОСОБА_7 визначеного запобіжного заходу сприятиме дотриманню мети застосування такого, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробі переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які судом не допитані.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Клопотання прокурора задоволити. Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 16 липня 2018 року включно.

Копію ухвали направити в СІЗО УВС № 19 в Львівській області - для виконання, прокурору Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1