Справа №463/5086/18
Провадження №1-в/463/166/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи щодо якої вирішується питання

про припинення застосування примусового

заходу медичного характеру ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_5

лікаря-психіатра ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_6 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_5 , -

встановив:

до суду звернувся із заявою лікар-психіатр про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_5 , оскільки комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про обґрунтованість рішення про припинення застосування примусового заходу медичного характеру.

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала, пояснила, що згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 18.04.2018 року до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 22.08.2018 року комісія лікарів прийняла висновок про те, що оскільки ОСОБА_5 лікування приймала регулярно, поступово в її стані наступив період стабілізації, за час спостереження антисоціальних вчинків не скоювала, згідна лікуватися за усвідомленою згодою, тому вважають, що враховуючи покращення слід припинити хворій надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, просить заяву задоволити.

В судовому засіданні прокурор проти заяви заперечив, вважає, що оскільки лише 18.04.2018 року ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строк шість місяців застосування таких заходів не сплив, тому вважає звернення з такою заявою передчасним.

Інші учасники судового провадження погодилися з думкою прокурора.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 18.04.2018 року щодо ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №41 від 22.08.2018 року (а.с.3-6) ОСОБА_5 знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2018 року з діагнозом розумова відсталість в ступені помірно вираженої дебільності з вираженими емоційно-вольовими порушеннями та поведінковими розладами. За час спостереження диспансер відвідувала щомісячно в супроводі батьків. Рекомендоване психофармакологічне лікування приймала регулярно. В результаті комплексного медикаментозного лікування та реабілітаційних заходів поступово в її психічному стані наступив період стабілізації хворобливого процесу в межах помірно вираженої дебільності. За час спостереження антисоціальних вчинків не скоювала, приводів в міліції не було. Антисоціальних, деліквентних тенденцій не відмічається. Жодних заяв чи запитів з міліції не було. Згідна лікуватися за усвідомленою згодою. Враховуючи покращення психічного стану, стабілізацію психічного процесу та відсутність суспільно-небезпечних тенденцій в поведінці хворої лікарська комісія рекомендує припинити хворій надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Разом з тим, заслухавши думку учасників провадження, судом встановлено, що фактично амбулаторна психіатрична допомога надається ОСОБА_5 з червня 2018 року, часу поступлення на виконання ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру, а акт огляді комісії лікарів складений раніше шісти місяців від часу перебування хворої у психіатричному закладі, а тому на думку суду, є передчасним висновок про те, що психічний стан хворої змінився настільки, що відпала необхідність застосування вище вказаного примусового заходу. Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_6 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1