Справа №359/5341/17
Провадження №1-кп/359/114/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження №0001243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.06.2017 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, батька неповнолітньої дитини, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз засудженого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 29.11.2016 30.12.2016 Бориспільським міськрайонним судом. Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, на шлях виправлення не став та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 01.06.2017 року близько 13 год. ОСОБА_8 перебував в приміщенні багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , до якого прийшов з метою вчинення злочину. Перебуваючи на шостому поверсі вказаного будинку, в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення цінного майна, з квартири АДРЕСА_3 .
Надалі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та сторонніх осіб на шостому поверсі вказаного будинку немає, за допомогою спеціально підготовленого приладдя з фольги та металу, яке він приготував напередодні та приніс з собою, відкрив двері, квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 та зайшов до неї з метою виявлення і викрадення цінного майна.
В подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого його обернення на власну користь, знайшов в приміщенні квартири, та намагався викрасти, цінне майно належне ОСОБА_5 , а саме: інвекторний зварювальний апарат марки «Dnipro М» вартістю 2027 гривень; маску захисну для проведення зварювальних робіт з фільтром автоматичного затемнення марки «Dnipro - М» модель «WН 350 LS» вартістю 402 гривні; шліфувальну машину (болгарку) марки «Сталь» модель «КШМ 9-125» вартістю 482 гривень; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці, загальною довжиною 97 метрів та вартістю 1137 гривень; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці загальною довжиною 200 метрів та вартістю 3456 гривень. Виявлене в приміщенні квартири вищеописане майно ОСОБА_8 приніс з різних кімнат квартири та склав з лівого боку від вхідних дверей до вказаної квартири, в коридорі.
Після цього, ОСОБА_8 намагався покинути місце вчинення злочину, а саме приміщення квартири АДРЕСА_4 , проте його неправомірні дії були виявлені власником квартири ОСОБА_5 та з причин, що не залежалі від волі ОСОБА_8 , останній не зміг розпорядитись викраденим, вищеописаним майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 намагався спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 7505 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, та пояснив, що дійсно він того дня проник до квартири потерпілого, але не через наявність корисливих мотивів. Він чув, що в квартирі працюють будівельники, а тому вирішив запитати чи немає в них для нього роботи.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 не визнав себе винним, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами:
- витягом з кримінального провадження №0001243, з якого вбачається, що 01.06.2017 року близько 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено невідомого громадянина, який умисно, з корисливих мотивів намагався вчинити крадіжку електроінструменту з вище вказаної квартири, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від нього причин (а.с.51);
- протоколом огляду місця події від 01.06.2017 року (а.с.53-57), в якому зазначено, що з лівої сторони від вхідних дверей знаходились: інвекторний зварювальний апарат, маска захисна для проведення зварювальних робіт, болгарка, два мотки кабелю. Зі слів власника квартири останній вказав, що дані предмети знаходились в різних кімнатах квартири. ОСОБА_8 пояснив, що дані речі він мав намір викрасти для особистих потреб, а частину з метою збуту;
- актом добровільної видачі від 01.06.2017 року (а.с.58), написаним власноручно ОСОБА_8 . Відповідно до даного акту ОСОБА_8 видав працівникам поліції ніж металевий, невеликий гаманець (ключницю), в якому знаходились предмети з металу та фольги, заготовлені ним для відкривання дверей з врізними замками. Вказані предмети він заготовив та приніс із собою до квартири АДРЕСА_4 та за їх допомогою відкрив двері вказаної квартири і в подальшому проник до неї з метою крадіжки цінного майна.
- висновком товарознавчої експертизи (а.с.59-86), з якого вбачається, що вартість майна, яке мав намір викрасти ОСОБА_8 становила 7505 гривні 00 копійок;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.91-93). В ході цієї слідчої дії потерпілий зазначив, що він помітив, що речі, які він використовував для ремонту знаходились в іншому місці, хоча він чітко пам`ятає, що, коли він разом з ОСОБА_9 виходив з квартири, то речі: інвекторний зварювальний апарат, маска захисна для проведення зварювальних робіт, болгарка, два мотки кабелю, знаходились в різних кімнатах даної квартири;
- відеозаписом проведення слідчого експерименту (а.с.94). Цим доказом підтверджується те, що ОСОБА_5 повідомляв про місце знаходження речей, які ОСОБА_8 намагався викрасти;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 13.06.2017 року (а.с.97-99). В ході цієї слідчої дії свідок зазначив, що 01.06.2017 року він разом з ОСОБА_5 близько 12 год. 20 хв. 12 год. 30 хв. вийшли з вказаної квартири після проведення ремонтних робіт. При цьому вони домовились зустрітись приблизно через 30 хвилин. Вони вийшли з квартири та ОСОБА_10 закрив вхідні двері. Близько 13 год. 17 хв. він піднявся на поверх та намагався вставити ключ в замок. В нього це не вийшло, так як щось заважало, а саме незрозумілий йому кусок фольги. Потім він смикнув за ручку, але двері були закриті. Після цього він зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що «їх взламали» та почав чекати його приїзду. Через декілька хвилин двері квартири відчинились і особа, яка була в приміщенні квартири почала різко намагатись покинути приміщення. Однак він йому цієї можливості не надав. Чоловік просив його, щоб він його відпустив, пропонував гроші. Після цього прийшов ОСОБА_5 і вони викликали поліцію. ОСОБА_9 також помітив, що речі до того, як стороння особа проникла до квартири, знаходились у різних кімнатах квартири, а після того, як стороння особа проникла до квартири, речі знаходились біля вхідних дверей;
- відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 (а.с.136). Цим доказом підтверджується те, що ОСОБА_9 повідомляв про обставини виявлення в квартирі ОСОБА_5 сторонньої особи обвинуваченого ОСОБА_8 , а також про місце знаходження речей, які ОСОБА_8 намагався викрасти;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.06.2017 року (а.с.137-140). Надані в даному протоколі пояснення свідка повністю узгоджуються з його поясненнями під час проведення за його участю слідчого експерименту, а також поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , наданими ним як під час досудового розслідування так і безпосередньо під час судового розгляду справи.
Крім письмових доказів та документів вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2017 року він робив в своїй квартирі ремонт разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 . В той день вони перебували на квартирі. Його товаришеві потрібно було від`їхати у справах на інший об`єкт, де він здійснює будівництво, а тому вони домовились зустрітися у вказаній квартирі через півгодини, після цього вони роз`їхалися. Через деякий час йому зателефонував його друг та повідомив, що не може відчинити двері до квартири. Коли він сам туди приїхав, то квартира була вже відчинена та в ній перебував його друг з обвинуваченим, який сказав, що почув, як у квартирі працюють будівельники та зайшов запитати роботу. Обвинувачений повідомив, що квартира була відчинена. Однак він квартиру замикав, і ключі були тільки в нього та його друга. Обвинувачений просив його не викликати працівників поліції, так як йому матеріальної шкоди він ніякої не заподіяв, однак він відмовився та викликав працівників поліції.
На допиті свідка ОСОБА_9 ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали.
Разом з тим, суд вважає, що в ході судового розгляду кримінального провадження зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
З урахуванням наведеного, показів потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_8 дійсно вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_8 покарання, визначеного санкцією ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.15 КК України, замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Так, санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.
У відповідності до ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_8 не працюючий, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше був неодноразово судимий.
Останній раз, засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З цього приводу, з урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, немає постійної роботи та заробітку, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, однак має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за доцільне призначити мінімальне покарання у виді трьох років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону, та обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Так, судом встановлено відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_8 покарання з іспитовим строком та застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, з урахуванням його особистості.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
При цьому, згідно ч.5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, у постанові від 13 березня 2018 р. Верховним Судом України колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 440/853/17, викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України. У випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі "Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).
З огляду на вищевикладене та на підставі вимог статей 4, 5 КК України, суд приходить до висновку, що при зарахуванні ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення правильно застосувати редакцію закону, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При цьому, відповідно до абз.4 ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26.11.2015 року, що діяла до 20.06.2017 року) у строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року (а.с.132-134) щодо підозрюваного ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, з моменту його затримання, а саме з 01.06.2017 р.
12.06.2017 року ОСОБА_8 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Тому, з урахуванням наведеного та керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), суд вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_8 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме з 01.06.2017 року (з моменту його затримання) по 12.06.2017 року (момент звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в розмірі 500 грн. 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави України.
Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: інжекторний зварювальний апарат марки «Dnipro-M»; маску для проведення зварювальних робіт марки «Dnipro-M» моделі «WH-350LS»; болгарку марки «Сталь»; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці довжиною 97 метрів; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці загальною довжиною 200 метрів, - передані на зберігання потерпілому, - залишити в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу необхідно обрати у виді особистого зобов`язання, та покласти на нього обов`язок не відлучатись з місця свого проживання ( АДРЕСА_1 ) та за межі Київської області без дозволу прокурора або суду, з`являтись на вимогу до суду.

Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року (а.с.132-134) підозрюваному ОСОБА_8 було визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 33680 грн., які були сплачені в інтересах ОСОБА_8 його батьком ОСОБА_6 09.06.2017 року (а.с.124), у зв`язку з чим ОСОБА_8 звільнено з під варти 12.06.2017 року та встановлено відповідні обов`язки, термін дії яких закінчився 02.08.2017 року, про що свідчить ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2018 року.
З огляду на вказане сплачений розмір застави в сумі 33680 грн. необхідно повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 128, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 15, 20, 65-69, 72, 76, 79, 93, 94, ч. 3 ст. 185 КК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання останнього.
Зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін перебування ОСОБА_8 під вартою в якості запобіжного заходу в період з 01.06.2017 року по 12.06.2017 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 20.06.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь Держави України (р/р 0004, одержувач: Бориспільське УДКСУ /м. Бориспіль/21081100, , МФО 821018, назва: адміністративні штрафи та інші санкції), - 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: інжекторний зварювальний апарат марки «Dnipro-M»; маску для проведення зварювальних робіт марки «Dnipro-M» моделі «WH-350LS»; болгарку марки «Сталь»; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці довжиною 97 метрів; моток електричного кабелю марки «Одесакабель» в полімерній упаковці загальною довжиною 200 метрів, - передані на зберігання потерпілому, - залишити в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати у виді особистого зобов`язання, та покласти на нього обов`язок не відлучатись з місця свого проживання ( АДРЕСА_1 ) та за межі Київської області без дозволу прокурора або суду, з`являтись на вимогу до суду.

Сплачений розмір застави в сумі 33680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. на підставі квитанції від 09.06.2017 року №301, внесений ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року (справа №359/4439/17), - повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ).

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1