Справа №639/2661/18
Провадження №1-кп/639/363/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого- ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 02.03.2018 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.09.2011р.Харківським райсудом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі,із застосуванням ст.75 КК України,з іспитовим строком 2 роки;

- 13.11.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307,ст.71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацію всього належного йому майна, звільнився 16.07.2014р. згідно ст.2 Закону України «Про амністію»,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 01.03.2018 приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїм рідним братом, ОСОБА_6 у комунальній квартирі їх матері за адресою: АДРЕСА_2 .
Саме в той час між ОСОБА_5 та його братом ОСОБА_6 , стався словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, який переріс у бійку в приміщенні коридору, в ході якої ОСОБА_6 спричинив побиття ОСОБА_5 .
У відповідь на це, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості своєму брату із застосуванням в якості знаряддя злочину кухонного ножа, який знаходився в приміщенні кухні на столі.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку і протиправність свого задуму, бажаючи їх настання, спочатку взяв зі столу кухонний ніж, а потім, вийшовши у під`їзд, де стояв його брат ОСОБА_6 , та, відчуваючи ненависть і злість до свого брата, діючи з прямим злочинним умислом, застосовуючи наявний ніж у якості знаряддя злочину, наніс його колото-ріжучою частиною один удар в живіт, піддавши тим самим травматизації особливо важливий орган потерпілого, що призвело до розвитку небезпечного для життя стану.
Після цього, ОСОБА_5 , вважаючи, що він виконав всі дії, необхідні для доведення злочинного наміру до кінця, припинив свої протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_6 і попросив сусідів викликати бригаду швидкої невідкладної допомоги та повідомити про конфлікт у поліцію.
В подальшому ОСОБА_6 того ж дня було госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.
В результаті злочинних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено колото-різане поранення передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину із сліпим пораненням 5-го сегменту печінки, яке супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею 1 ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-1705/2018 від 22.04.2018.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.
Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що 01 березня 2018 року біля 21 год. він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати сина. Там також перебував його рідний брат ОСОБА_6 , який також був у нетверезому стані. Останній почав на його адресу висловлюватися нецензурно, кричати, провокувати сварку. Він намагався припинити конфлікт ,але брат несподівано наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, після чого між ними почалася бійка. Їх намагався примирити зведений брат ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_6 вийшов з квартири у під`їзд, а він пішов на кухню, схопив кухонний ніж ,щоб злякати брата ОСОБА_6 , однак ОСОБА_9 вихопив з його руки ніж та викинув у сміттєве відро. Але він у цей час непомітно від нього взяв іншого ножа зі столу та пішов у під`їзд до ОСОБА_6 . Між ними продовжилася сварка та він, відчуваючи ненависть і злість до свого брата, бажаючи спричинити йому тілесне ушкодження будь-якого ступеню тяжкості, наніс останньому один удар ножем у живіт. Після цього він пішов на кухню, повідомив матір та брата ОСОБА_9 про скоєне, викликав поліцію та швидку допомогу. У вчиненому щиро розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що 01.03.2018 року після 21 год. його брат ОСОБА_5 прийшов до них з матір`ю додому, щоб забрати свого сина. У цей час він відпочивав, був дуже п`яним . Брат голосно розмовляв, він зробив йому зауваження у нецензурній формі, між ними виник словесний конфлікт, який потім переріс у бійку. Під час конфлікту він завдав брату біля 5 ударів по обличчю. Потім вони разом з кімнати перемістилися у загальний коридор. Він, щоб заспокоїтися, вийшов на сходовий майданчик у під`їзд, а брат залишився у квартирі. Потім відчинилися двері, прийшов брат, вони почали сваритися і брат наніс йому один удар ножем в живіт, внаслідок чого йому було спричинено ножове поранення. Після цього брат сказав : «Вибач» та пішов у квартиру. В подальшому йому викликали швидку медичну допомогу та госпіталізували до лікарні. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має, просить обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання , не пов`язане з позбавленням волі.
Окрім показань потерпілого ОСОБА_6 , судом досліджено письмові докази та висновки судових експертиз, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_5 у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Протоколом огляду місця події від 01.03.2018 року та фототаблицею до нього підтверджується, що при проведенні огляду квартири ,розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,на сходинковій площадці були виявлені плями бурого кольору, слідчим вилучені їх змиви. При огляді кухні вказаної квартири у сміттєвому відрі виявлений та вилучений кухонний ніж з ручкою синього кольору, а на столі- кухонний ніж з ручкою коричневого кольору зі слідами бурого кольору .Також з вказаної квартири були виявлені та вилучені ганчірка просякнута рідиною бурого кольору, штани спортивні та шарф білого кольору зі слідами речовини бурого кольору (к/п а.с.7-13).
Постановою слідчого від 02.03.2018р. виявлені та вилучені в ході огляду місця події предмети: змиви рідини бурого кольору з підлоги,ганчірка,2 кухонних ножа, штани спортивні , шарф визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню та після проведення необхідних експертиз направлені в камеру збереження речових доказів Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області(а.с.28 к/п)

Ухвалами слідчого судді Жовтневого райсуду м.Харкова від 06.03.2018р. та 7.03.2018р. відповідно (а.с.58,62 к/п) слідчому надано дозвіл на проведення огляду вищевказаної квартири та накладено арешт та виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події від 01.03.2018р. предмети та речі.
Протоколом слідчого експерименту від 02.03.2018р. підтверджується, що під час проведення слідчої дії підозрюваний ОСОБА_5 у присутності свого захисника ОСОБА_10 та двох понятих показав та розказав про обставини скоєного ним злочину, розкрив механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 (а.с.63-67 к/п)
Протоколом слідчого експерименту від 04.03.2018 року підтверджується, що під час проведення слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній у присутності спеціаліста СМЕ, двох понятих надав показання щодо подій, які відбувались 01.03.2018р. за його участю та брата ОСОБА_5 , розказав про обставини злочину, розкрив механізм спричинення йому тілесного ушкодження(а.с.68-70 к/п)
Висновками судово-імунологічних експертиз №14/628-Дм/18 від 18.04.2018р., №14/626-ДМ/18 від 18.04.2018р., №14/625-Дм/18 від 18.04.2018р (а.с.88-89,93-94,103-104 к/п) визначена групова належність крові підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та визначено, що на об`єктах, вилучених під час огляду місця події, а саме: ганчірці, спортивних брюках ,шарфу, знайдена кров людини, походження якої від потерпілого не виключається, від підозрюваного-виключається.
Висновками судово-імунологічних експертиз №14/629-Дм/18 від 25.04.2018р. та №14/630-ДМ/18 від 24.04.2018р.(а.с.108-109,114-117 к/п) встановлено, що на спортивні кофті підозрюваного ОСОБА_5 встановлена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_6 не виключається ,від підозрюваного ця кров відбутися не могла,на іншій спортивній кофті підозрюваного наявні домішки крові,що походять від потерпілого,на джинсових брюках підозрюваного ОСОБА_5 виявлена кров людини,походження якої від потерпілого ОСОБА_6 не виключається.
Висновком судово-психіатричної експертизи №334 від 16.04.2018р. встановлено,що ОСОБА_5 на час проведення експертизи страждає на хронічні психічні захворювання у формі дісоціального розладу особистості ,а також синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин,на теперішній час утримання. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься інкримінований йому злочин, ОСОБА_5 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації,поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Також ОСОБА_5 на час проведення експертизи за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.120-122 к/п)

Висновками судово- цитологічних експертиз №15/№393-ДМ/2018р. від 19.04.2018р., №15/№394-ДМ/2018р. від 19.04.2018р.(а.с.126-130,133-136 к/п) встановлено,що на клінку ножа з коричневим руків`ям ,вилученого під час огляду місця події 1.03.2018р.,знайдено сліди крові людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_6 не виключається. Даних про домішок крові, яка належить ОСОБА_5 не отримано. В руків`ї ножа сліди крові не знайдені. На кухонному ножі з синім руків`ям ,вилученого там же, сліди крові не знайдені.

Висновком судово-медичного експерта №09-1705/2018 від 20.04.2018 року підтверджується, що у громадянина ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину із сліпим пораненням 5-го сегменту печінки, яке супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею 1 ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя;садна на голові та обличчі, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом тертя- ковзання, не пізніше 1 березня 2018 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень ,які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів. Напрямок ранового каналу у тілі ОСОБА_6 взагалі спереду назад. Покази підозрюваного ОСОБА_5 , надані останнім під час слідчого експерименту 02.03.2018р. у відношенні нанесенням ним ушкодження в ділянці живота ОСОБА_6 , не суперечать об`єктивним судово-медичним даним(а.с.150-151 к/п).

Згідно висновку судово-медичного експерта №09-1961/18 від 14.05.2018 року, покази гр. ОСОБА_6 , дані ним в ході слідчого експерименту 04.04.2018р., не суперечать об`єктивним судово-медичним даним (к/п а.с.153-154).

Відповідно висновку судово-медичного експерта №09-2280/2018р. від 14.05.2018р. (а.с.157-158 к/п) характер і локалізація ушкодження у ОСОБА_6 -колото-різане поранення передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину із сліпим пораненням 5-го сегменту печінки, а також особливості будови клинку ножа з коричневим руків`ям, наданого на експертизу , не виключає можливості спричинення вказаного тілесного ушкодження представленим на експертизу ножем.

Протоколом огляду предметів від 3.05.2018р.,згідно якого слідчим були оглянуті предмети: файли з відеозаписами з відео реєстратору УПП в Харківській області,в яких зафіксовано події,які відбулися за участю підозрюваного ОСОБА_5 в період з 22 год. 01.03.2018р. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.193-194 к/п). Вказані два оптичних диски з відеозаписами постановою слідчого від 3.05.2018р. визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та долучені до нього (а.с.192,195 к/п)

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_5 та визнання його винуватості.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, ніде не зареєстрований ,хоча має постійне місце проживання, раніше судимий ,судимості не погашені.

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є повне визнання вини та щире каяття.

Згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння .

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно роз`яснень, наданих в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, у зв`язку з чим суд призначає ОСОБА_5 покарання у межах мінімальної санкції за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлено.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає. Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 01.03.2018 року .

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого райсуду м.Харкова від 07.03.2018р. з виявлених та вилучених під час проведення огляду 01.03.2018р. предметів за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази по кримінальному провадженню, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, а саме: два кухонних ножа, штани спортивні, шарф, змиви крові з підлоги, ганчірку - знищити, два диски з відеозаписами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження-залишити зберігати там же.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1