АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1182/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/5617/17
Категорія: ст.. 81 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальної освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26 листопада 2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, який відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)»

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду скасувати і постановити законне рішення. Своє апеляційне прохання апелянт обґрунтовує тим, що відбуваючи покарання у виправній колонії він став на шлях виправлення, не порушує режим установи, працює, має заохочення. Всі ці обставини, на думку апелянта, є беззаперечними підставами для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі положень ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого ОСОБА_8 перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з даних особової справи ОСОБА_9 раніше судимий:

1) 13.11.2014 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

2) 26 листопада 2015 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.03.2016 року засудженому ОСОБА_8 , на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.12.2014 року по 17.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком вироком Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року

Початок строку 12 грудня 2014 року, кінець - 7 березня 2019 року.

Вказані дані ніким не оспорюються.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Апеляційні доводи ОСОБА_8 про те, що він працює, а також наявності даних про те, що він належним чином дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання у виправній установі, а саме у Холодногірській виправній колонії № 18 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності його умовно-дострокового звільнення, враховуючи вчинення ним умисного, тяжкого злочину в період іспитового строку, а також не визнання своєї вини ОСОБА_8 , що підтвердив сам засуджений під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Така поведінка засудженого, який вже звільнявся від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК України, проте в період іспитового строку знов вчинив злочин, на думку колегії суддів, свідчить про стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим таке звільнення засудженого, на підставі ст. 81 КК України, від відбування покарання не є ефективним.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо оцінки та врахування даних про особу засудженого та врахування ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на які суд послався у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали (арк. 22), що беззаперечно говорить про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов щодо засудженого, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, на період звернення з відповідним поданням.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого, що підтверджується даними наведеними вище.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т ВА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_10 - в той самий строк з дня вручення ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4