Справа № 308/8291/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, в кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19 квітня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 Кримінального кодексу України, про накладення арешту у вигляді заборони розпорядження земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням, погоджене прокурором, в кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19 квітня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 Кримінального кодексу України, про накладення арешту у вигляді заборони розпорядження земельними ділянками.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19 квітня 2018 року до СУ ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали зібрані за рапортом начальника відділу протидії кіберзлочинам в Закарпатській області Карпатського УКП ДКП НПУ ОСОБА_5 , згідно якого у ході моніторингу Публічної кадастрової карти України, виявлено земельні ділянки за кадастровими номером :51:004:0018 площею 0,5 га. та :51:001:0780 площею 0.3151 га. які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та згідно з документації із землеустрою на вказані земельні ділянки, на них розміщено фундамент (частина споруди), однак вказані відомості не відповідають дійсності так як земельні ділянки вільні від забудови. В ході проведеної перевірки було встановлено, що Державні кадастрові реєстратори управління Держтеокадастру у Ужгородському районі маючи доступ до автоматизованої системи «Публічної кадастрової карти України» повторно здійснили несанкціоновану зміну інформації в ній, змінивши інформацію про земельну ділянку із кадастровим номером :51:004:0018 та земельну ділянку із кадастровим номером :51:001:0780 із земельної ділянки вільної від забудови на земельну ділянку на якій розміщено фундамент. Крім цього встановлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт ЗК 86 від 11.07.2013 видавник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, видано для будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відношення до вищевказаних земельних ділянок по АДРЕСА_1 , не має.

Слідчий вказує,що за таких обставин встановлено, що документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (із зміною виду цільового призначення) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі розташованої в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :51:004:0018 та документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (із зміною цільового призначення) громадянину ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташованої в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :51:001:0780 містить недостовірну інформацію щодо наявності об`єктів нерухомого майна (фундамент).

В клопотанні вказано, що 06.07.2018 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з залученням геодезиста ДП «Закарпатгеодезцентр», понятих та представника Ужгородської міської ради, проведено огляд земельних ділянок за кадастровими номерами :51:004:0018 та :51:001:0780, які розташовані в АДРЕСА_1 . Вході огляду вищевказаних земельних ділянок об`єктів нерухомого майна (незавершене будівництво, фундамент) не виявлено.

Так, слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування встановлено, що до документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (із зміною виду цільового призначення) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі розташованої в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :51:004:0018 та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (із зміною цільового призначення) громадянину ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташованої в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :51:001:0780 містить недостовірну інформацію щодо наявності об`єктів нерухомого майна (фундамент), являються предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст.98 КГІК України, мають значення речового доказу.

Слідчий стверджує, що зазначені земельні ділянки фактично є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки були безпосереднім об`єктом протиправних злочинних дій. Не вжиття заходів щодо заборони розпорядження вказаними земельними ділянками може призвести до настання незаконного набуття права власності на них.

Слідчий просив у відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання провести без залучення представника Ужгородської міської ради.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

При цьому, слідчий необгрунтовує необхідності розгляду клопотання саме без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника.

Слідчий у судовому засіданні клопотанні підтримав та просив його задовольнити.

Представник Ужгородської міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що в клопотанні слідчим не наведено жодні підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Враховуючи, що кримінальне провадження відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19 квітня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 Кримінального кодексу України. Просив врахувати, що жодних проектів рішень про виділення земельних ділянок у власність на розгляді в міській раді не перебуває, а згідно доданих рішень стосувались надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого та інших учасників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

В порушення п.1 ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні не зазначено підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, враховуючи, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19 квітня 2018 року по кримінальному провадженню, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 Кримінального кодексу України та згідно доданих до клопотання копій рішень міської ради про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду, а не у приватну власність. Частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132 та 172 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину; правову підставу для арешту майну; можливий розмір майнової шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, в кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19 квітня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 Кримінального кодексу України, про накладення арешту у вигляді заборони розпорядження земельними ділянками, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1