Провадження № 1-кс/760/6089/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 1048 від 25.10.1996р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги), детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в частині заборони користування у кримінальному провадженні № 0000870 від 29.03.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в частині заборони користування у кримінальному провадженні № 0000870 від 29.03.2016р.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2017р. в справі № 760/15225/17 (провадження № 1-кс/760/11663/17) був накладений арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, на транспортний засіб «Toyota land cruiser 4,7» з ідентифікаційним номером « НОМЕР_1 », номер кузову НОМЕР_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування майном та фактичним вилучення з володіння; транспортний засіб «Toyota Prado» з ідентифікаційним номером « НОМЕР_3 », номер кузову НОМЕР_4 з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування майном та фактичним вилучення з володіння; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
На думку адвоката, вказаний арешт майна необхідно скасувати в частині заборони користування, оскільки дані автомобілі протягом багатьох років перебували в оренді у ТОВ «Будцентр Витязь», яке займається облаштуванням державного кордону України, та для проїзду, контролю будівництва та інших функцій, наявність таких автомобілів є обов`язковою, крім того, на даний час продовжена дія договору оренди вказаних автомобілів.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання зазначаючи, що арешт на вказане майно було накладено обґрунтовано з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, що може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , в разі визнання його винуватим.
Крім того, детектив зазначив про відсутність підстав для зняття застосованого ухвалою слідчого судді обмеження до даного майна, у вигляді заборони користування, оскільки використання цих автомобілів, в складних дорожніх умовах, може призвести до їх пошкодження, псування та знищення, що буде суперечити меті арешту майна.
Заслухавши пояснення учасників процесу дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Під час вирішення питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000870 від 29.03.2016р., за підозрою вчинення, зокрема, ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, 14.08.2017р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, був накладений арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, на транспортний засіб «Toyota land cruiser 4,7» з ідентифікаційним номером « НОМЕР_1 », номер кузову НОМЕР_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування майном та фактичним вилучення з володіння; транспортний засіб «Toyota Prado» з ідентифікаційним номером « НОМЕР_3 », номер кузову НОМЕР_4 з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування майном та фактичним вилучення з володіння; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_5 .
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане майно, накладений слідчим суддею обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи є обґрунтованим та пропорційним меті кримінального провадження, крім того, адвокатом не доведено слідчому судді, що у застосуванні такого обмеження, як заборона користування майном, на даний час відпала потреба.
За таких обставин, клопотання адвоката не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в частині заборони користування у кримінальному провадженні № 0000870 від 29.03.2016р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1