Справа № 336/952/18
Пр. № 1-в/336/74/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Шевченківського районного сектору Запорізького міжрегіонального відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживаючого: АДРЕСА_1 , та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.08.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський РС ЗМРВ з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 .

В поданні зазначив, що 30.05.2017 р. копія розпорядження та вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області відносно засудженого ОСОБА_5 надійшла на виконання до Шевченківського РС ЗМРВ з питань пробації, про що 31.05.2017 р. направлені повідомлення до Артемівського міськрайонного суду Донецької області про отримання вироку та прийняття його до виконання, повідомлення до військового комісаріату Шевченківського району, Департаменту реєстраційних послуг, повідомлення до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України у Запорізькій області та 2 виклика засудженому на 06.06.2017 р. та 14.07.2017 р.

14.06.2017 р. ОСОБА_5 з`явився до сектору пробації і йому роз`яснено порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, правові наслідки за ухилення від призначеного судом покарання, про що ОСОБА_5 власноруч заповнив підписку. Засудженому було призначено день реєстрації перший та третій понеділок кожного місяця, про що було винесено від особистий підпис ОСОБА_5 відповідну постанову.

За час перебування на іспитовому строку засуджений його не витримав, а саме вчинив новий злочин вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2017 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян у сумі 850 грн.

Шевченківським РС ЗМРВ з питань пробації вже направлялось раніше подання, в якому відділ просив суд у зв`язку із закінченням іспитового строку звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком суду від 23.08.2016 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.09.2017 р. було відмовлено у задоволенні зазначеного подання, з підстав вчинення під час іспитового строку засудженим ОСОБА_5 нового злочину.

17.11.2017 р. судом знову було відмовлено в поданні Шевченківського РС з питань пробації.

Іспитовий строк закінчився 23.08.2017 р.

У зв`язку з викладеним, сектор пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду.

В судовому засіданні представник сектору пробації підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення подання, оскільки ОСОБА_5 в період іспитового строку нових злочинів не вчиняв.

Захисник, думку якої підтримав засуджений, просила відмовити в задоволенні подання, оскільки іспитовий строк ОСОБА_5 було встановлено вже після вчинення ним злочину, передбаченого ст.190 КК України, а відтак відсутні підстави для скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

Вивчивши подання та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що в задоволенні подання сектору пробації про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування призначеного судом покарання у відношенні ОСОБА_5 слід відмовити.

Як встановлено судом 23.08.2016 р. вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, строк відбуття покарання засудженому необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

03.03.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя була затверджена угода про примирення за ч.1 ст.190 КК України, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

23.03.2017 р. ухвалою Апеляційного суду Донецької області вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.08.2016 р. у відношенні ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. Визнано ОСОБА_5 засудженим за ст.407 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, на підставі ст.76 КК України на засудженого покладені відповідні обов`язки. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.

30.05.2017 р. копія розпорядження та вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області відносно засудженого ОСОБА_5 надійшла на виконання до Шевченківського РС ЗМРВ з питань пробації, про що 31.05.2017 р. направлені відповідні повідомлення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов"язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обовязків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов"язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Ч.3 ст.78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.
Як на підставу для скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 місця позбавлення волі, згідно подання, є вчинення засудженим злочину під час іспитового строку.

З досліджених судом доказів встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_5 був встановлений 23.03.2017 р. ухвалою Апеляційного суду Донецької області, яка в той же день набрала законної сили.

За ст.190 КК України ОСОБА_5 був засуджений 03.03.2017 р., тобто до встановлення іспитового строку.

У порядку, визначеному ч.3 ст.78 КК України, покарання ОСОБА_5 не призначалось.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що підстави для скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.08.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.03.2017 р., відсутні.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Шевченківського районного сектору Запорізького міжрегіонального відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування призначеного судом покарання у відношенні ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня винесення.

Суддя ОСОБА_1