пр. № 1-кп/759/1197/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер провадження 0006169, внесеного 02 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, який є студентом 3 курсу НАУ, не одружений, зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

01 серпня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Миколи Ушакова, 4 в м. Києві, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «SAAB 900» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_6 , заподіявши останній матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_3 , приблизно у липні місяці 2018 року проїжджаючи по вул. Ушакова, в м. Києві помітив припаркований автомобіль марки «SAAB» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . На протязі місяця ОСОБА_3 слідкував за даним транспортним засобом з метою незаконного заволодіння для подальшої розукомплектації даного автомобіля на запчастини.

01 серпня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 приїхав на власному автомобілі «SAAB 9-3», державний номерний знак НОМЕР_3 , за вищевказаною адресою разом з товаришами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки останній повідомив їм про те що він придбав даний транспортний засіб. Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом підійшов до автомобіля «SААВ 900» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та шляхом вільного доступу через задні праві двері, проник у салон. Оглянувши автомобіль, ОСОБА_3 не зміг його завести та зателефонував ОСОБА_10 , який також не знав про злочинні наміри ОСОБА_3 , з метою допомоги останнього у транспортуванні вищевказаного автомобіля за допомогою його автомобіля «Део», державний номерний знак НОМЕР_4 .

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 18 год. 00 хв. того ж дня повернувся до автомобіля «SAAB 900» державний номерний знак НОМЕР_1 , зняв державні номерні знаки та помістив під лобове скло номерний знак 480 BFH від свого автомобіля «SAAB 9-3», естонської реєстрації. Далі ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно незаконно, всупереч волі власника, керуючись корисливим мотивом, за допомогою троса приєднав автомобіль «SAAB 900» державний номерний знак НОМЕР_1 до автомобіля «Део», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 та шляхом буксирування незаконно заволодів вказаним автомобілем, що належить ОСОБА_6 , так ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, отримавши змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, тим самим незаконно, заволодів вказаним транспортним засобом. Після чого, доставивши автомобіль у гараж № НОМЕР_5 , розташований на території ГБК «ЛУЧ», що у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області за адресою: вул. Промислова, 4, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, провів його розукомплектацію на запчастини та деталі, які в подальшому встановив на власний автомобіль «SAAB 9-3», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 , естонської реєстрації.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 80000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом кваліфіковані вірно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні №0006169, внесеному 02 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні №0006169 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Потерпіла ОСОБА_6 відмовилася заявляти цивільний позов у зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому засіданні з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0006169, внесеному 02 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обрано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведеної експертизи №8-1/2067 від 27 серпня 2018 року у розмірі 1287 гривень 00 копійок на користь держави.
Речові докази:
- запчастини від автомобіля «SAAB», які зберігаються у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція № 1649)передати за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

- пластикову пляшку «Fuzt tea» об`ємом 1.5 л з відбитками пальців, яка зберігається у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція № 1650) знищити;
- флеш накопичувач та DVD-R диск, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Зняти арешт з автомобіля «SAAB 9-3», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_3 .

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1