Справа № 731/288/18
Провадження № 1-кп/731/28/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000077 від 8 червня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта неповна середня, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 15 січня 2018 року в денний час, точного часу не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до господарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , де шляхом виставлення віконної рами проник в середину житлового будинку, звідки таємно викрав м`який кухонний куточок вартістю на момент вчинення злочину 902 гривні, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 902 гривні.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У подальшому, 18 січня 2018 року в денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно прибув до господарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , де шляхом виставлення віконної рами проник в середину житлового будинку, звідки таємно викрав килим білого кольору вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 2000 гривень, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 2000 гривень.

Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

За сукупністю скоєного ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що вчинив їх за наведених обставин. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що виявила крадіжку м`якого куточка і килиму, яка вчинена за обставин, викладених у поясненнях обвинуваченого. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має. На суворому покаранні не наполягає.

У відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодую учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст всіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, та приходить до переконання, що його вина доведена в судовому засіданні, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за їх вчинення.

Обираючи вид та міру покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочин є тяжким, невелику вартість викраденого, тяжких наслідків від злочину не настало, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, постійного місця роботи не має. Суд також враховує думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин суд не встановив.

Згідно висновку органу з питань пробації обвинувачений ОСОБА_5 може бути перевихований без ізоляції від суспільства (а.с. 25-28).

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч. 3 КК України, але не на максимальний строк, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, а тому вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, на підставі якої необхідно звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, на час іспитового строку.

Під час досудового розслідування були понесені судові витрати для проведення експертизи в сумі 572 гривні. Зазначені витрати слід покласти на ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування було визнано речовими доказами м`який кухонний куточок, який складається з трьох частин: I частина розмірами 67х90х65 см, II частина розмірами 98х90х65 см, III частина розмірами 67х67х90х68х65 см, загалі розміри 3,10х1,40х0,9 м, виготовлений з ламінованого ДСП та обшитий шкірозамінником біло-коричневого кольору з частково пошкодженим покриттям на сидіннях, а саме, протертим верхнім шаром покриття сидінь, а також килим білого кольору, виготовлений із шерстяної (вовняної) тканини з характерними відтисками на поверхні у вигляді хаотичних ліній загальними розмірами 4х2х0,015 м.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідністю з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати в сумі 572 гривні, затрачені на проведення експертизи.

Речові докази, а саме:

- м`який кухонний куточок, який складається з трьох частин розміром 3,10х1,40х0,9 м; килим білого кольору, виготовлений із шерстяної (вовняної) тканини з характерними відтисками на поверхні у вигляді хаотичних ліній загальними розмірами 4х2х0,015 м, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити власниці ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1