Справа № 209/813/18
Провадження № 1-кп/209/235/18
19 червня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта вища, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, працююча працівником управління клієнтського сервісу ПАТ «Дніпропетровськгаз», яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_4 07.03.2017 року приблизно о 16.00 год., знаходячись на території стадіону «НВО HIT №2 м. Кам`янське», що розташований по пр. Перемоги, 47 у м. Кам`янське, в цей час у неї на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних відносин із малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перебуваючи близько о 16.10 годин на території стадіону «НВО HIT №2 м. Кам`янське» по пр. Перемоги, 47 у м. Кам`янське, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що може спричинити малолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження та, передбачаючи такі наслідки своїх дій, ОСОБА_7 лівою рукою схопила за одяг в області шиї останнього та умисно нанесла один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя малолітньому ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 схопивши правою рукою за одяг малолітнього ОСОБА_5 , нанесла удари долонею лівої руки в праву частину обличчя в кількості приблизно 3 ударів, від яких потерпілий впав на сідниці упираючись руками в землю. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, схилилася над ОСОБА_5 та, схопивши останнього лівою рукою за одяг в області грудної клітини, почала наносити долонею правої руки удари в ліву частину обличчя, в кількості приблизно 3 ударів. Далі ОСОБА_4 , помінявши руки, а саме утримуючи правою рукою за одяг нанесла долонею лівої руки в праву частину обличчя приблизно 2 удари. Таким чином, ОСОБА_4 спричинила малолітньому ОСОБА_5 пошкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.1 ст.125 КК України не визнала та показала, що 07.03.2017 року в приблизно о 15.00 год. вона перебувала вдома, в цей час вона дозволила своїм дітям: сину ОСОБА_8 , 2007 р.н. та донці ОСОБА_9 , 2012 р.н. вийти на вулицю погуляти, при цьому ОСОБА_10 взяла самокат, а ОСОБА_11 узяв ролики. Діти пішли гуляти біля ліцею - НВО HIT у м. Кам`янське, що розташоване по пр. Перемоги, 47 у м. Кам`янське. Приблизно через 15 хвилин її діти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повернулися додому, і повідомили, що ОСОБА_10 побив хлопець на ім`я ОСОБА_12 . Також її син ОСОБА_11 розповів, що ОСОБА_12 пропонував гроші його сестрі ОСОБА_10 . Після чого, вона одяглася та вийшла на подвір`я разом зі своїми дітьми, де вона побачила ОСОБА_12 , на якого вказав її син ОСОБА_11 , а також повідомив, що саме цей хлопець штовхнув його сестру ОСОБА_10 . Разом із ОСОБА_12 на подвір`ї був його друг ОСОБА_13 . Підійшовши до них, вона схопила ОСОБА_12 за одяг в області шиї, та почала кричати на останнього, для того, щоб він пояснив, навіщо він побив її доньку, на що він реагував неадекватно, посміхаючись на її зауваження. Потім вона правою долонею один раз вдарила ОСОБА_12 в обличчя, а він її вдарив в живіт, тоді вона схопила його скейт та кинула його в бік ОСОБА_13 , який стояв поруч та все це бачив, і телефонував своїй матері. Сварка між ними відбувалася приблизно 2-3 хвилини. Також зазначила, що під час сварки вона втратила свій акриловий ніготь. Після цього, ОСОБА_12 зателефонував своїй матері, хоча на її прохання повідомити їй номер телефона матері, він відмовив, пояснюючи це тим, що він його не знає. Взявши до рук телефон ОСОБА_12 , вона записала йому свій номер телефона, вказуючи на те, що б його батьки їй згодом зателефонували. Потім до них підійшла мати ОСОБА_13 , якій вона розповіла про події, що сталися. Того ж дня, о 17:30 год. на її мобільний телефон зателефонував батько ОСОБА_12 , і вони зустрілися з ним на першому під`їзді буд. АДРЕСА_2 , де під час їх зустрічі були присутні слідча, а також ОСОБА_12 , який попросив пробачення у неї. 08.03.2017 року вони зустрілися з батьком ОСОБА_12 та його матір`ю ОСОБА_14 , яка завдала їй тілесні ушкодження, з приводу чого вона також звернулася до органів поліції. З приводу завданих ОСОБА_12 ушкоджень її сину ОСОБА_11 та дочці ОСОБА_10 , у якої вона виявила синці на лобі, вона до медичних установ не зверталася, самостійно обробила їй садна та надала їй лікарські засоби.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, її вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 та психолога ОСОБА_15 показав, що 07.03.2017 року він разом зі своїм другом ОСОБА_13 каталися на скейтбордах біля ліцею - НВО HIT у м. Кам`янське, куди також прийшли кататися раніше знайомий хлопець на ім`я ОСОБА_11 на роликах та його сестра ОСОБА_10 , у якої був самокат. Він захотів подивитися на самокат ОСОБА_10 , самостійно його оглянувши. Коли вони присіли зі своїм другом ОСОБА_13 щоб відпочити, до нього позаду підійшла ОСОБА_10 та вдарила його по голові своїм самокатом. Тоді він відштовхнув ОСОБА_10 , яка при цьому не впала, спираючись на ногу. Ніяких коштів він не пропонував ОСОБА_10 , оскільки не мав їх в наявності. Потім він спитав її брата ОСОБА_11 про те, чому його сестра його вдарила. Відштовхнувши ОСОБА_11 , а також замахнувшись біля обличчя останнього кистю своєї руки, він не завдав йому удару. Також зазначив, що ОСОБА_11 самостійно поламав свої ролики, коли їхав додому. Потім вони разом зі своїм другом ОСОБА_13 вийшли зі стадіону, і до них підійшли ОСОБА_11 , його сестра ОСОБА_10 та їх мати - обвинувачена ОСОБА_4 , яка схопила його за одяг біля шиї, ображаючи його нецензурними словами, завдавала йому один удар за одним по обличчю, всього завдавши йому 16 ударів. Події, які відбувалися на стадіоні бачили його друг ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , а також незнайомий дідусь, який в той час проходив біля стадіону. Після цього, він зателефонував своїй матері, яка йому не відповіла, а мати ОСОБА_11 записала на його телефон свій номер телефону. Потім йому зателефонувала його мати, яка сказала щоб він йшов додому до свого друга ОСОБА_13 , звідки вже ввечері його забрав батько, з яким вони разом пішли додому. Прийшовши додому та переодягаючись, він помітив, що комір його куртки трошки відірваний, а з-під його одягу випав ніготь, який належав матері ОСОБА_11 - обвинуваченій ОСОБА_4 . Того ж дня, вони разом з батьком пішли до матері ОСОБА_11 - обвинуваченій ОСОБА_4 , та з`ясовували ці події. З приводу завданих йому ушкоджень у вигляді шишки на голові, тремтіння ока, синців та саден, пошкодження вуха, він разом з батьками відвідував медичні установи, брав участь під час слідчого експерименту.
Допитана в судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , повідомила суду про те, що 07.03.2017 року на її телефон зателефонував її син, та вона почула голос невідомої жінки, яка криком повідомила про те, що її син побив її доньку. В той же час, її син плачучи розповів, що він її не бив, а тільки відштовхнув. Вони домовилася із матір`ю друга сина ОСОБА_16 , щоб ОСОБА_12 пішов до них додому, звідки його потім мають забрати. Вдруге, зателефонувавши на її телефон, обвинувачена ОСОБА_4 висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою. Оскільки в той день вона була зайнята, вона попросила свого чоловіка розібратися в цій ситуації, що сталася. Ввечері, її син ОСОБА_12 розповів що з ним сталося, а також показав ніготь жінки, який випав з його одягу, а також пошкоджену куртку. При цьому у сина вона побачила синець під оком, садна, пошкоджене вухо, які виникли у ньому внаслідок завданих ударів обвинуваченою ОСОБА_4 , у зв`язку із чим вони зверталися до медичних установ, травмпункт, СМЕ.
Допитаний малолітній свідок ОСОБА_17 в присутності законного представника ОСОБА_16 та психолога ОСОБА_15 , в судовому засіданні показав, що він є другом ОСОБА_18 , з яким вони у 2017 році, точної дати не пам`ятає, а також одежі, в яку вони були одягнуті, вони каталися на скейтах біля ліцею, де зустріли ОСОБА_11 із його сестрою ОСОБА_10 . Вони разом вирішили кататися з горки. Коли вони присіли разом із ОСОБА_12 щоб відпочити, він побачив як сестра ОСОБА_11 ОСОБА_10 ззаду вдарила ОСОБА_12 по голові своїм самокатом. Потім ОСОБА_12 встав та пішов вбік, сказавши йому що він згодом прийде. Потім він побачив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 почали билися, штовхаючи один одного. Після цього, вони розійшлися, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли додому. Коли вони із ОСОБА_12 йшли додому, біля перехрестя вони зустріли мати ОСОБА_11 - обвинувачену ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та його сестру ОСОБА_10 . Підійшовши до ОСОБА_12 мати ОСОБА_11 - обвинувачена ОСОБА_4 схопила його за комір та руками била по обличчю, всього завдавши йому біля п`яти ударів. Після цього, мати ОСОБА_11 - обвинувачена ОСОБА_4 сказала, щоб батьки ОСОБА_12 їй зателефонували, та пішла з дітьми додому.
Допитаний малолітній свідок ОСОБА_19 в присутності законного представника ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що весною 2017 року, точної дати не пам`ятає, вони вирішили піти із своєю сестрою ОСОБА_10 покататися біля ліцею на лівобережній частині міста, він на роликах, а його сестра на самокаті. Там вони зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також каталися на скейтах. Коли він катався, він почув крик та плач ОСОБА_10 , а також побачив, що ОСОБА_12 відбирає у його сестри її самокат, а ОСОБА_10 вдарила ОСОБА_12 колесом свого самокату йому по голові. Він бачив, як ОСОБА_12 пропонував його сестрі 50 копійок, щоб та не плакала. При цьому, він не бачив чи падала його сестра, коли ОСОБА_12 її штовхав. Захищаючи свою сестру він вирішив розібратися із ОСОБА_12 , та вдарив його в обличчя кулаком. Його відтягнув від ОСОБА_12 незнайомий дідусь, який проходив поряд. Після того, як вони були вже вдома та повідомили своїй матері про те, що відбулося на стадіоні, вони разом із матір`ю пішли втрьох до школи, де зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Його мати ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_12 по обличчю один раз, потім схопила його скейт та відкинула його вбік.
Окрім показань допитаного потерпілого та свідків події, судом досліджено письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2017 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до Дніпровського ВП із заявою про завдання її малолітньому сину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (т.2 а.п.9-10);
- висновком судово-медичної експертизи № 218 від 09.03.2017 року (т.2 а.п.12), згідно якої у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені пошкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї- відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, виникли в наслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у термін указаний в обстеженим;
- довідкою КУОЗ «Центр ПМСП №1» № 1288 від 09.03.2017 року (т.2 а.п.13), згідно якої ОСОБА_18 , звернувся до травмпункту 09.03.2017 року з приводу травми 07.03.2017 року; діагноз: п/шкіряна гематома справа потиличної області, п/шкіряна гематома правої вушної раковини. Забій лівої вушної раковини. Садна обличчя та шиї;
- постановою про залучення до справи речових доказів від 12.10.2017 року (т.2 а.п.37), згідно якої надані законним представником потерпілого ОСОБА_6 фотографії, на яких зображений її н/л син ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями на тілі в кількості 6 штук, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню;
- оглянутими в судовому засіданні фотографіями потерпілого ОСОБА_5 , на яких зображено тілесні пошкодження, яких зазнала дитина;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 1190-Е від 17.10.2017 року (т.2 а.п.48), згідно якого при судово-медичній експертизі, по акту судово-медичного обстеження гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї; вищезазначені пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у термін указаний обстеженим; виявлені у нього пошкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з фототаблицею від 17.10.2017 року (т.2 а.п.50-54) згідно якого малолітній ОСОБА_5 вказав на обставини та характер спричинених йому тілесних ушкоджень, їх локалізацію;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 1191-Е від 17.10.2017 року (т.2 а.п. 57), відповідно до якого при додатковій судово-медичній експертизі, по висновкам гр. гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що виявлені у нього пошкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За механізмом утворення, вищезазначені пошкодження, не суперечать механізму, указаному в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з фототаблицею (т.2 а.п.59-61), згідно якого малолітній свідок ОСОБА_17 вказав на обставини та характер спричинених потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, їх локалізацію;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 1217-Е від 17.10.2017 року (т.2 а.п.64), згідно якого при додатковій судово-медичній експертизі, по висновкам експерта гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що виявлені у нього пошкодження у вигляді синців та садна на обличчі, шиї, виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Вищезазначені пошкодження, за механізмом утворення, не суперечать механізму, указаному в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_17 ;
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 актовий запис № 143 (т.2 а.п.70), згідно якого обвинувачена ОСОБА_4 є матір`ю малолітнього ОСОБА_19 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 з фототаблицею (т.2 а.п.72), згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показав механізм при якому він 07.03.2017 року отримав тілесні ушкодження по голові від удару самокатом дівчинкою ОСОБА_10 ;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 27-Е від 21.12.2017 року (т.2 а.п.77), відповідно до якого при додатковій судово-медичній експертизі, по висновкам експерта гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що будь-яких видимих пошкоджень, в тім`яно-потиличній ділянці праворуч, у потерпілого - не виявлено. Механізм утворення видимих пошкоджень, в даному слідчому експерименті не зазначено;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2017 року за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_5 з фототаблицею (т.2 а.п.78), згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показав механізм при якому він 07.03.2017 року отримав тілесні ушкодження від хлопця на ім`я ОСОБА_11 , який руками штовхнув його в область грудної клітини та наніс удар в ділянку носа;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 28-Е від 21.12.2017 року (т.2 а.п.84), відповідно до якого при додатковій судово-медичній експертизі, по висновкам експерта гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що виявлений у нього синець на нижній повіки правого ока, виник в наслідок дії тупого твердого предмета, не виключна можливість при механізмі, як зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Будь-яких видимих пошкоджень, на грудній клітині - не виявлено. Механізм решти видимих пошкоджень, при проведенні даного слідчого експерименту, не зазначено.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а її умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки її вина повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима (т.2 а.п.86), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.п.87), за місцем мешкання характеризується позитивно (т.2 а.п. 90).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , складеної провідним інспектором Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МЮ України ОСОБА_21 від 24.05.2018 р., існує низький рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення та не може становити небезпеку для суспільства, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе, та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього (11 років).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу, вважаючи, що дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої. Підстави для застосування правил ст.ст. 69, 69-1,75 КК України відсутні.
Прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 положень Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» та звільнення її від призначеного покарання, проти застосування якого обвинувачена не заперечувала.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченої від покарання за цим вироком та застосування до неї амністії, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Стаття 86 КК України передбачає, що підставою для такого звільнення є відповідний закон України щодо певної категорії осіб.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в редакції від 06 травня 2014 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
За п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньку ОСОБА_22 2012 р.н. стосовно яких батьківських прав не позбавлена, і яким на час набрання чинності вказаним законом не виповнилося 18 років.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_4 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» і може бути звільнена від призначеного покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот пятдесят) гривень.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.
Речові докази: фотографії, на яких зображений неповнолітній ОСОБА_5 із тілесними ушкодженнями на тілі в кількості 6 штук залишити при матеріалах справи.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1