АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

18 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 січня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 січня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000051 від 03.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204; ч. 3 ст. 209; ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 272; ч. 2 ст. 366 КК України, було відмовлено задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, прийшов до висновку про те, що накладення арешту на згадане вище нерухоме майно, власником якого є ТОВ «БРСМ-Нафта», стосовно якого та його службових осіб кримінальне провадження №0000051 від 03.08.2017 року не здійснюється, за умови індивідуальної відповідальності особи за вчинення злочину, призведе в даному випадку до порушення справедливого балансу між інтересами власника, гарантованими йому законом, і завданнями цього кримінального провадження та таке втручання у право власності ТОВ «БРСМ-Нафта» не може вважатися законним, а тому у зв`язку з відсутністю правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді місцевого суду, прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, а тому просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.01.2018 р. про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу УРКП ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000051 від 03.08.2017 р. - скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу УРКП ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051 від 03.08.2017 р. задовольнити та накласти арешт на: нафтобазу за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26 та нафтопродукти, а саме: палива дизельного Євро; бензину моторного Євро; складних органічних сумішей ароматичних та неароматичних вуглеводнів, з домішками кисневмісних сполук; органічних речовин на основі етилового спирту (вміст більше 95 %) з домішками ароматичних сполук; органічних речовин на основі метилтретбутилового ефіру (вміст більше 90 %) з домішками ароматичних сполук; органічних речовин на основі сумішей ароматичних вуглеводнів (вміст 78,9 %); - органічних речовин на основі ізопентану та сумішей ароматичних (вміст 25,13 %) та аліфатичних вуглеводнів в загальній кількості - 1 206,35 тис. тон із забороною їх використання.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду через не дослідження всіх суттєвих обставин, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що нафтобаза за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26 є безпосереднім знаряддям злочину, а нафтопродукти, які знаходяться у резервуарах вказаної нафтобази містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони являються доходом, при обчисленні яких у кількісному та вартісному критерії можливо встановити фактичний товарообіг та фактичний об`єкт оподаткування на підставі якого можливо здійснити донарахування податкових зобов`язань підприємству, тобто є речовими доказами, на підставі чого 13.12.2017 р. слідчим винесено постанову, якою зазначене майно було визнано речовими доказами, а тому посилання слідчого судді на невідповідність клопотання вимогам ст. 171 КПК України, апелянт вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки у клопотанні про накладення арешту на майно слідчий в повній мірі обґрунтував підстави, мету та необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.01.2018 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що копія оскаржуваної ухвали слідчим фактично була отримана лише 10.01.2018 р., що перешкодило стороні обвинувачення звернутися з апеляційною скаргою у встановлений кримінальним процесуальним законом строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи, що повний текст ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року стороною обвинувачення був отриманий лише 10.01.2018 р., що перешкодило їм своєчасно звернутися з апеляційною скаргою у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Управлінням розслідування кримінальних проваджень ГСУ фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 03.08.2017 р., за підозрою директора ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 212 КК України, директора ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27. ч. 3 ст. 212 КК України, директора ТОВ «Парком Транс» ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, стосовно службових осіб ТОВ «Стейт Оіл» та інших осіб, які входять до групи компаній «БРСМ-Нафта» за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, стосовно службових осіб ТОВ «Парком Транс» за ч. 3 ст. 212 КК України, стосовно службових осіб ТОВ «Нафтотрейд-2015» за ч. 3 ст. 212 КК України, стосовно службових осіб ТОВ «Бел-Ойл» за ч. 2 ст. 366 КК України, стосовно службових осіб групи компаній «БРСМ-Нафта» за ч. 1 ст. 204 та за ч. 1 ст. 272 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що директор ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність, діючи за попередньою змовою з директором ТОВ «Парком Транс» ОСОБА_11 , директором ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 , та іншими невстановленими у ході слідства особами, за період з 01.06.2015 року по 31.03.2016 року умисно ухилився від сплати податків на загальну суму ,44 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Так, на переконання сторони обвинувачення, директор ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 , усвідомлюючи обсяг фактичного товарообігу товариства, з метою умисного ухилення від сплати податків, шляхом приховування об`єктів оподаткування, в невстановлений слідством час та в невстановленому слідством місці, домовився про спільне вчинення злочину з директором ТОВ «Парком Транс» ОСОБА_11 , директором ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 , та іншими, невстановленими слідством особами, щодо приховування від оподаткування реалізації не облікованого палива через мережу автозаправних станцій під брендом «БРСМ-Нафта», орендованих ТОВ «Стейт Оіл», шляхом імітування факту зберігання ПММ на даних автозаправних станціях. При цьому директор ТОВ «Парком Транс» ОСОБА_11 та директор ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 , повинні були сприяти вчиненню даного злочину, шляхом складання спільно із директором ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 відповідної документації із зберігання палива.

Товариством ТОВ «Стейт Оіл», згідно даних бухгалтерського обліку за період з 01.06.2015р. по 31.03.2016р. було придбано нафтопродуктів на загальну суму грн. Реалізовано нафтопродуктів згідно даних бухгалтерського обліку за період з 01.06.2015р. по 31.03.2016р. на загальну суму 4 521 151 003 грн.

Також, як встановлено в ході проведення досудового розслідування, в той же час, в результаті співставлення даних місячних звітів реєстраторів розрахункових операцій щодо реалізації нафтопродуктів через мережу АЗС з даними бухгалтерського обліку даного товариства встановлено розбіжність по кількості палива у розмірі 130801465,99 літрів на загальну суму грн.

Таким чином підприємством ТОВ «Стейт Оіл» за вказаний період реалізовано палива на суму грн.

Отже, директор ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 , переслідуючи мету умисного ухилення від сплати податків, за попередньою змовою з директором ТОВ «Парком Транс» ОСОБА_11 , директором ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 , та іншими, невстановленими слідством особами, приховав від оподаткування реалізацію не облікованого палива на суму грн. шляхом імітування факту зберігання ПММ на автозаправних станціях, орендованих ТОВ «Стейт Оіл», а також шляхом реалізації ПММ за цінами вищими від тих, що відображені в бухгалтерському обліку товариства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів на загальну суму ,44 грн.

До матеріалів кримінального провадження долучений акт офісу великих платників податків ДФС України «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стейт Оіл», , з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року» №1593/28-10-14-01/39436796 від 06.10.2016 року, за результатами якого були встановлені вищевказані порушення податкового законодавства України.

26.10.2016 р. офісом великих платників податків ДФС України винесені податкові повідомлення - рішення про донарахування підприємству ТОВ «Стейт Оіл» вищевказаних податкових зобов`язань, які на теперішній час узгоджені.

При цьому, в результаті злочинної діяльності директора ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 в сприянні умисного ухилення від сплати податків директора ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 за період 2015-2016 років, до бюджету не надійшло податків на загальну суму грн.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в порушення п. 1.4 глави 1, розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні та п. 17.1.1 розділу 17 відомчих будівельних норм України (ВБН В.2.2-58.1-94) та інших діючих нормативних документів щодо правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, службові особи ТОВ «Бел-Ойл», спільно із не встановленими слідством особами, в період 2015- 2016 років, здійснюючи діяльність по прийому, зберіганню, виготовленню та реалізації нафтопродуктів на об`єкті підвищеної небезпеки, а саме на нафтобазі за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, в порушення безпечних відстаней до житлових та громадських будівель та інших суттєвих порушень, створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Згідно ухвали Київського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року по справі № 810/3422/15, яке вступило в законну силу, експлуатація нафтобази за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, заборонена. Але всупереч рішенню суду підприємство ТОВ «Бел-Ойл», спільно із службовими особами ТОВ «БРСМ-Нафта» нафтобазу експлуатували.

Також органом досудового розслідування було встановлено, що службові особи ТОВ «Бел-Ойл» здійснювали зберігання незаконно виготовлених нафтопродуктів з метою збуту на нафтобазі за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26.

Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження висновків спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 142005701- 0588 від 26.07.2016 року та № 117 від 11.11.2016 року, № 142005701- 1551 від 09.12.2016 та висновків КНДІСЕ № 17480/16-34/22369-22389/16- 34/22390/16-53 від 04.01.2017 нафтопродукти, а саме бензин та дизельне паливо, які знаходились за даною адресою, не відповідають ДСТУ.

Офіційно підприємство ТОВ «Бел-Ойл» здійснює зберігання нафтопродуктів за вказаною адресою.

13.12.2017 р. постановою старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_8 нафтобаза за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26 та нафтопродукти, які зберігаються на даній нафтобазі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000051 від 03.08.2017 р.

В ході проведення досудового розслідування також було встановлено, що на теперішній час, на нафтобазі за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26 знаходяться нафтопродукти в загальній кількості 1206,35 тис. тон., які належать на праві власності підприємству ТОВ «Бел-Ойл».

Дані нафтопродукти, були вилучені співробітниками ГСУ ФР ДФС України у ході проведення обшуку за вищевказаною адресою по кримінальному провадженню №0000004 від 11.02.2016 р., яка в подальшому була об`єднана із даним кримінальним провадженням.

Так, органом досудового розслідування було встановлено, що на нафтобазі за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26 до теперішнього часу зберігаються наступні нафтопродукти, які належать підприємству ТОВ «Бел-Ойл»: паливо дизельне Євро; - бензини моторні Євро;- складні органічні суміші ароматичних та неароматичних вуглеводнів, з домішками кисневмісних сполук; - органічні речовини на основі етилового спирту (вміст більше 95 %) з домішками ароматичних сполук; - органічні речовини на основі метилтретбутилового ефіру (вміст більше 90 %) з домішками ароматичних сполук; - органічні речовини на основі суміші ароматичних вуглеводнів (вміст 78,9 %); - органічні речовини на основі ізопентану та суміші ароматичних (вміст 25,13 %) та аліфатичних вуглеводнів.

11.12.2017 р. директору ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

В даному кримінальному провадженню пред`явлений цивільний позов, у тому числі до директора ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 , згідно якого необхідно відшкодувати майнову шкоду завдану державним інтересам в розмірі ,44 грн., солідарно участі у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, органом досудового розслідування було встановлено, що в результаті злочинної діяльності директора ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_10 в сприянні умисного ухилення від сплати податків директора ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_9 за період 2015-2016 років, до бюджету фактично не надійшло коштів на загальну суму грн.

Також, як зазначає сторона обвинувачення, згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нафтобаза яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, належить на праві власності підприємству ТОВ «БРСМ-Нафта», (). Орендарем даної нафтобази являється підприємство ТОВ «Бел-Ойл».

15.12.2017 р. старший слідчий з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні №0000051 від 03.08.2017 року, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешту на нафтобазу за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, та нафтопродукти, які знаходяться у резервуарах нафтобази за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26.

04.01.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні даного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження №0000051 від 03.08.2017 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що відсутні достатні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Разом з тим, слідчий суддя при накладенні арешту на майно не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, мають бути враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність даних про відповідність майна критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є формальною та не містить обґрунтування підстав, передбачених ст. ст. 170, 171 КПК України для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Так, як встановлено під час апеляційного розгляду, є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постановислідчого від 13.12.2017 року та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт слідчий та прокурор, може бути приховане, пошкоджене чи втрачене арешт є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім цього, відповідно до абзацу другого частини десятої статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, дослідивши зазначені обставини суд апеляційної інстанції не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, оскільки необхідність арешту доведена, як слідчим у клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 січня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000051 від 03.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204; ч. 3 ст. 209; ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 272; ч. 2 ст. 366 КК України, якою було відмовлено задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною його користування, а саме на:
- нафтобазу за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, яка складається з резервуарів в кількості 33 шт., технічної апаратури, допоміжних технічних елементів, трубопроводів, пересувних (рухомих) ємностей зберігання нафтопродуктів, пересувних насосів, навісних обладнань резервуарів, зливних та наливних арматур, наливних стояків, насосного обладнання, обладнання систем автоматизації наливу нафтопродуктів, комп`ютерного обладнання управління наливом нафтопродуктів, інших об`єктів нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ "БРСМ-Нафта", код 31826526, та орендарем якого виступає ТОВ "Бел-Ойл";
- нафтопродукти, які знаходяться у резервуарах нафтобази за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Шевченка, 26, а саме: паливо дизельне Євро, бензини моторні Євро, складні органічні суміші ароматичних та неароматичних вуглеводів, з домішками кисневмісних сполук, органічні речовини на основі етилового спирту (вміст більше 95%) з домішками ароматичних сполук, органічні речовини на основі метилтретбутилового ефіру (вміст більше 90%) з домішками ароматичних сполук, органічну речовину на основі суміші ароматичних вуглеводів (вміст 78, 9%) органічну речовину на основі ізопентану та суміші ароматичних (вміст 25, 13%) та аліфатичних вуглеводів в загальній кількості - 1 206, 35 тис. тон.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 с і к