Справа № 462/3617/16-к
У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні суду в м. Львові заяву державного обвинувача прокурора ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 ,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Державний обвинувач - прокурор ОСОБА_7 подав письмову заяву про відвід судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, покликаючись на те, що 30 березня 2016 року ухвалою суду (головуючий - суддя ОСОБА_6 ) заяву ОСОБА_4 про повернення грошових коштів задоволено, повернуто ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 6483,58 грн., стягнуті на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зазначена ухвала була постановлена суддею ОСОБА_6 після повернення справи на додаткове розслідування та під час проведення досудового слідства, внаслідок чого сторона обвинувачення вважає, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляду даного провадження на підставі вимог ст. 76 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які заяву про відвід підтримали, оглянувши матеріали заяви та провадження, прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 30 березня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова під головуванням судді ОСОБА_6 у цьому ж самому кримінальному провадженні, під час того, як провадження перебувало на додатковому досудовому розслідуванні, постановив ухвалу, якою було задоволено клопотання ОСОБА_4 про повернення грошових коштів, які були стягнуті як судові витрати.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження суддя ОСОБА_6 14 лютого 2017 року вже заявляла собі самовідвід у даному кримінальному провадженні з тих самих підстав, що зазначаються прокурором у його заяві. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 10 березня 2017 року у задоволенні заяви про самовідвід було відмовлено.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 звертався з аналогічною заявою від 17 серпня 2017 року. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 04 вересня 2017 року у задоволенні вказаної заяви про відвід судді було відмовлено.

Проте, прокурор у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 наполягає, що суддя не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зав`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У п. 84 Коментаря до Банголорських принципів поведінки суддів, розроблених управлінням Організації Об`єднаних Націй по наркотиках та злочинності, зазначається, що критерієм для відводу є внутрішня позиція судді, хоча вона і оцінюється з точки зору розумного спостерігача. У цьому розумінні часто цитуєма думка про те, що «правосуддя повинно сприйматися як досконале», не може бути відокремлена від критерію, який стосується обґрунтованої підозри в упередженості.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Мироненко та Мартиненко проти України» (№ 4785/02с від 10.03.2010 року) прийшов до висновків, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58)

Під час розгляду даної заяви про відвід судді достовірно з`ясовано, що, як у судді ОСОБА_6 , так і у сторони обвинувачення та сторони захисту існує стала думка про те, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь в розгляді даного кримінального провадження, оскільки існують обставини, що можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення у зв`язку з тим, що вона виносла вже судове рішення у межах даного провадження.

Беручи до уваги, що судові рішення судді ОСОБА_6 у даному конкретному провадженні не користуватися довірою зі сторони всіх учасників кримінального провадження без виключення, прихожу до висновку, що вказані рішення можуть також не користуватися довірою, як зі сторони розумного спостерігача, так і зі сторони суспільства в цілому.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення умов, за яких, як у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості суду за об`єктивними критеріями та умов, при яких суд буде вільним як реально, так і в очах розумного спостерігача від будь-якого невідповідного зв`язку, приходжу до висновку, що заяву про відвід судді ОСОБА_6 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75,80,81 КПК України,

постановив:

Заяву державного обвинувача прокурора ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 462/3617/16-к про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 368 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя:

Оригінал ухвали.