УХВАЛА

24 вересня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000150 від 11.09.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратур Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000150 від 11.09.2018 року.
В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Рівненській області за процесуального керівництва військової прокуратури Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000150 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 вересня 2018 року близько 14 години 30 хвилин начальник відділення зв`язку та інформатизації начальник радіостанції ІНФОРМАЦІЯ_1 молодший сержант ОСОБА_4 вимагав та одержав від гр. ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 5500 гривень за сприяння у вирішенні питання щодо призову на військову службу за контрактом гр. ОСОБА_5 в одну із військових частин Рівненської області.

20 вересня 2018 року після отримання неправомірної вигоди молодший сержант ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 208 КПК України.

20 вересня 2018 року у зв`язку із невідкладністю прокурором у вказаному кримінальному проваджені проведено обшук службового приміщення № НОМЕР_1 адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди: грошові кошти у розмірі 5500 гривень (купюри номіналом по 500 гривень наступних серій та номерів: ВХ7262501, ФЖ5484885, ФД2743780, ЗГ2201504, ЗФ8987231, ВИ0357500, УИ6339899, МВ5945896, ГТ3682722, БТ0173703, ВБ5116367), припис від 18 вересня 2018 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Meizu» з двома сім-картками операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайф» та ПАТ «МТС» та мобільний телефон марки Astro із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які належать ОСОБА_4 .

Вчинення злочину ОСОБА_4 обґрунтовується показами свідка ОСОБА_5 , протоколом обшуку від 20 вересня 2018 року, протоколом освідування ОСОБА_4 від 20 вересня 2018 року, заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 10 вересня 2018 року, іншими доказами та матеріалами.
Згідно ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Таким чином, необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтовується тим, що воно являється речовими доказами у кримінальному провадженні (мобільні телефони зберегли на собі сліди спілкування із заявником ОСОБА_5 , грошові кошти зберегли на собі сліди вчинення злочину та були предметом неправомірної вигоди, припис від 18 вересня 2018 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 доводить обставини призову на військову службу за контрактом заявника.

В судовому засіданні прокурор вказує, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_4 , тому просить клопотання задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Рівненській області за процесуального керівництва військової прокуратури Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000150 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна як обов`язковий вид покарання.
Накладення арешту на вищевказане майно, дасть можливість забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтовується тим, що воно являється речовими доказами у кримінальному провадженні (мобільні телефони зберегли на собі сліди спілкування із заявником ОСОБА_5 , грошові кошти зберегли на собі сліди вчинення злочину та були предметом неправомірної вигоди) із врахуванням того, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, грошові кошти, які вилучені у ОСОБА_4 у подальшому підлягатимуть спеціальній конфіскації.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено за вищевказаних обставин, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати майна, а тому клопотання слід задоволити.
Керуючись ст. 170, 171,175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно протоколу обшуку від 20 вересня 2018 року, а саме: грошові кошти у розмірі 5500 гривень (купюри номіналом по 500 гривень наступних серій та номерів: ВХ7262501, ФЖ5484885, ФД2743780, ЗГ2201504, ЗФ8987231, ВИ0357500, УИ6339899, МВ5945896, ГТ3682722, БТ0173703, ВБ5116367), припис від 18 вересня 2018 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Meizu» з двома сім-картками операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайф» та ПАТ «МТС» та мобільний телефон марки Astro із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які належать ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1