Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9890/18
Провадження № 1-кп/758/807/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2018 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/807/18, справа №758/9890/18, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0002491 за підозрою
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Лугини, Житомирської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має дитину 2002 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
22 червня 2018 року, близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Кирилівська, 126/2, помітив раніше незнайому ОСОБА_6 , яка мала при собі жіночу сумку. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_6 та рукою наніс кілька ударів по потилиці, внаслідок яких остання, не втримавшись на ногах, впала па землю.
Після цього ОСОБА_3 , шляхом ривка рукою вихватив у потерпілої ОСОБА_6 сумку, в якій знаходились особисті речі останньої, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , довідка про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_6 (які для потерпілої матеріальної цінності не становлять) та грошові кошти на загальну суму 456 грн.
Після чого ОСОБА_3 разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину.
18 липня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_7 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати підозру. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановлюється два роки.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.
Вказана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 надана прокурором в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила письмову згоду надану прокурору на укладання угоди, в тому числі щодо засудження ОСОБА_3 до позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробування та іспитовим строком, просила угоду затвердити.
ОСОБА_3 та його захисник, в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд роз`яснивши права підозрюваного, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд бере до уваги, що судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18 липня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановити два роки.
Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 змінити з утримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години до 07 години ранку наступного дня.
Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі судового засідання.
Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебувають матеріали справи відносно нього.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які повернуто потерпілій, залишити в її володінні як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1