11-сс/775/321/2018(м)

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 368 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
23 серпня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням службового становища.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2018 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 з визначенням розміру застави.
На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Вказує, що клопотання про обрання запобіжного заходу не стосується його підзахисного, оскільки слідчим було неправильно зазначено дату народження ОСОБА_8 . Зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; також в матеріалах клопотання відсутня ухвала слідчого судді або клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку в кабінеті ОСОБА_8 , що є грубим порушенням вимог ст. 233 КПК України. Матеріали справи також не містять відеозапису обшуку, тому визнати обшук законним не можна. Клопотання слідчого містить посилання на визначення застави у розмірі 800 мінімальних заробітних плат, що є порушенням ст. 182 КПК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді колегія суддів вважає слушними, проте ця обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до корупційних злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
В Стратегії національної безпеки України "Україна у світі, що змінюється" зазначено, що однією з актуальних загроз національним інтересам і національній безпеці України є високий рівень і системний характер корупції в інститутах державної влади. Враховуючи латентність корупційних злочинів та несприятливі наслідки держава повинна реагувати на повсякденну корупцію, яка є родоначальником корупційної ланки.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується доданими до клопотання документами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 8-12); протоколом обшуку від 22.08.2018 року (а.с. 13-19), згідно якого в робочому кабінеті, в руках ОСОБА_8 було виявлено грошові кошти в розмірі 5 000 грн., які при огляді під впливом ультрафіолетових промінів мали на собі люмінесцентні нашарування; протоколом освідування особи від 22.08.2018 р. (а.с. 22-23), відповідно до якого під час просвічування рук ОСОБА_8 в променях ультрафіолетової лампи встановлено наявність свічення на вказівному пальці правої руки та між вказівним та великим пальцем лівої руки; протоколом огляду від 22.08.2018 р. (а.с.33-35), з якого вбачається, що надані ОСОБА_9 грошові купюри на загальну суму 6 000 грн. були відкопійовані та переписані серії та номера купюр, купюри було оброблено спецзасобом «Промінь-1»; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с.44-47, 58-59); заявою ОСОБА_9 про вимагання від неї грошових коштів ОСОБА_8 ..
Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив наявність та додав до матеріалів справи ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведений обшук в робочому кабінеті ОСОБА_8 , тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Також під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Дослідивши надані матеріали клопотання колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Також під час апеляційного розгляду прокурором було наведено переконливі докази того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищевикладені обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи правові приписи, зазначені у ч. 4 вказаної статті КПК України, згідно яких розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та інших даних, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави в середніх межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.
Колегія суддів відмічає, що зазначення в резолютивній частині клопотання про обрання запобіжного заходу невірної дати народження підозрюваного не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки в усіх матеріалах даного провадження дата народження підозрюваного вказана вірно, що свідчить про описку в клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Судді: