Справа № 202/1020/18
Провадження № 1кп/202/199/2018
УХВАЛА
Іменем України

28 серпня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001426 від 14.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вм. Дніпро, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, що 14 липня 2017 року, близько 02:15 години, неповнолітній ОСОБА_8 разом зі своїм дядьком ОСОБА_9 знаходились за спільним місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що пошкодження життєво-важливих органів людини може призвести до настання смерті, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого та бажаючи їх настання, підшукав знаряддя злочину, а саме взявши належного йому ножа, увійшов до приміщення кімнати ОСОБА_9 та переконавшись у тому, що ОСОБА_9 перебуває у безпорадному стані, оскільки спав лежачі у ліжку на животі, утримуючи ножа в руці, наніс потерпілому дев`ять ударів в область тулубу, шиї, голови, верхніх та нижніх кінцівок.

ОСОБА_9 , прокинувшись від отриманих тілесних ушкоджень, намагаючись захистити себе і зупинити протиправні дії ОСОБА_8 , направлені на умисне протиправне заподіяння смерті, відібрав у останнього знаряддя злочину ніж, після чого ОСОБА_8 вибіг з вищевказаного будинку та зник з місця скоєння злочину. Після цього, ОСОБА_9 , тримаючи у руці залишений ОСОБА_8 ніж, яким останній спричинив йому десять колото-різаних поранень, вийшов з приміщення будинку АДРЕСА_2 та з метою покликати на допомогу, прийшов до сусіднього будинку АДРЕСА_3 , де перебуваючи перед хвірткою вказаного домоволодіння, втратив свідомість і від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Під час розгляду справи ОСОБА_8 вину свою у пред`явленому обвинуваченню не визнав, суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 це його дядя, з яким він проживав у одному будинку упродовж тривалого часу. ОСОБА_9 ходив перед ним оголеним вдома, демонстрував статеві органи, натякав на можливі сексуальні відносини між ними.

В ніч вбивства ОСОБА_9 став відкрито домагатись сексуальних стосунків, погрожуючи йому ножем, виник конфлікт, зав`язалася боротьба за ніж, що викликала порізи на його руці, що відбувалось далі він не пам`ятає, прийшов до тями в під`їзді 16-поверхового будинку.

Під час судового розгляду захисником, з огляду на те, що органом досудового розслідування 04.01.2018 року було призначено судову психологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, на вирішення якої було поставлено питання: чи перебувала підекспертна особа на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту? і у висновку №19/9-2/2/4-СЕ/18 від 20 лютого 2018 року з посиланням на те, що під час дослідження у поведінці під експертного ОСОБА_8 виявлено ознаки ймовірного комунікативного опору ситуації дослідження та ймовірної орієнтовно-наставної поведінки, що, у поєднанні з розбіжністю реконструювання події ОСОБА_8 та інформацією, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, експерт виключив можливість однозначно встановити всі необхідні діагностичні критерії для дослідження наявності стану фізіологічного афекту, заявлено клопотання щодо сумніву у правильності висновку експерта і призначення комісійної судово-медичної експертизи у іншій експертній установі.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, законного представника неповнолітнього, які не заперечували проти проведення комісійної судово-медичної експертизи суд, з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження наявні два висновки(в ході досудового розслідування справи за запитом сторони захисту психолог ОСОБА_10 10 серпня 2017 року провів психологічне обстеження ОСОБА_8 і дійшов висновку, що він під час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, знаходився в емоційному стані простого фізіологічного афекту, що істотно вплинув на його свідомість і поведінку), які суперечать один одному, а відмова у направленні обвинуваченого для проведення амбулаторної психіатричної експертизи може негативно сказатися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінальної справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.332, 350 КПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

Призначити по справі амбулаторну комісійну судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1.Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_8 ?

2.Чи має ОСОБА_8 індивідуально-психологічні

особливості, які істотно вплинули на характер його протиправних дій?

3.Які психологічні особисті якості та провідні мотиваційні чинники поведінки має ОСОБА_8 ? У якому зв`язку вони перебувають з обставинами, що досліджуються у справі?

4.Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_8 істотно вплинути на його поведінку під час здійснення ним

протиправних дій?

5.Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості членів родини, мотиваційні чинники вплинули на емоційний стан та поведінку ОСОБА_8 під час здійснення ним протиправних дій?

6.Чи перебував ОСОБА_8 під час здійснення

протиправних дій в емоційному стані (і в якому саме), що суттєво вплинув на його свідомість і поведінку?

7.Чи перебував ОСОБА_8 під час здійснення

кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, в стані

вираженого емоційного збудження чи напруження, які можуть розглядатися як

психологічна підстава сильного душевного хвилювання (фізіологічного

афекту)?

8.Якщо перебував, у якій формі проходив афект?

9.Чи міг обвинувачений у такому стані передбачати наслідки своїх дій?

10.Чи був афективний стан помітним для оточуючих?

11.Чи виник фізіологічний афект обвинуваченого в силу його індивідуальних

властивостей через деякий час після протизаконного насильства з боку потерпілого ОСОБА_9 , у разі якщо воно було?

12.Якою мірою дії потерпілого ОСОБА_9 (зі слів обвинуваченого) могли вплинути на психічний

стан обвинуваченого і якою мірою вони стали причиною його наступної

поведінки?

13.Чи був здатний ОСОБА_8 враховуючи його вікові особливості,

емоційний стан, індивідуально-психологічні здібності, рівень розумового

розвитку усвідомлювати зміст своїх дій і повною мірою свідомо управляти

ними, передбачати їхні наслідки?

14.Чи має ОСОБА_8 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то якими саме є їх ознаки?

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: вул. Смоленська, 6 м. Київ, 03057, тел. .

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3