14 грудня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Представник скаржника та прокурор не заперечували проти розгляду скарги за відсутності слідчого. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та винесено ухвалу.
Згідно з нормою п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Нормою ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора у вигляді нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, особою, права чи законні інтереси якого обмежуються під час досудового розслідування. Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення представника скаржника, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 набув на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року, при вирішені спору між ним та ОСОБА_10 . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року це заочне рішення скасовано. На виконання цієї ухвали про скасування заочного рішення, яким за ОСОБА_5 визнано право власності, державними реєстраторами, без наявності судового рішення, відповідно скасовано і державну реєстрацію за ним права власності на нерухоме майно у вигляді об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , потім АДРЕСА_4 ). Таким чином, на даний час, до вирішення спору між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 по суті, останнього не можна вважати власником нерухомого майна у вигляді об`єкта незавершеного будівництва площею 1088,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , а з 11 жовтня 2017 року, згідно з рішенням Дніпровської міської ради № 30/25 «Про визначення об`єктом права комунальної власності територіальної громади м. Дніпра об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 », власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , так як від зміни юридичної адреси цього об`єкта нерухомого майна з б. № 15-к на б. № 13-б, його фактичне місцезнаходження не змінилося. Однак, як це встановлено судовими рішеннями у інших справах, він є забудовником недобудованого будинка по АДРЕСА_1 , тому що на будівельному майданчику знаходяться будівельні матеріали, тобто те майно, яке є його власністю будівельні ліси, будівельна техніка, електричні кабелі, залізна арматура, пінобетон, огорожа майданчика та інше. Через те, що ніхто інший, крім ОСОБА_11 , будівельних робіт на цьому недобудованому об`єкті не вів, слід погодитись із твердженням скаржника та представника скаржника про те, що недобудований будинок по АДРЕСА_1 , а також будівельні матеріали та техніка, що розташовані на цьому будівельному майданчику, є майном ОСОБА_11 . Таким чином, сам ОСОБА_11 є володільцем недобудованого будинку по АДРЕСА_1 . При цьому, ні сам ОСОБА_11 , ні уповноважені ним особи, через охорону будівельного майданчика по вул. Володимира Великого (колишня вул. Плєханова), 13-б у м. Дніпрі працівниками КП «Муніципальна варта», доступу до цього майна недобудованого житлового будинку, який є речовим доказом, не мають.
Постановою слідчого з ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 11 серпня 2017 року частково задоволено клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 від 09 серпня 2017 року та відмовлено у передачі ОСОБА_5 земельної ділянки, на якій розташовано недобудований житловий будинок по АДРЕСА_2 та у наданні доступу до цієї земельної ділянки, так як на земельну ділянку накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року. Також відмовлено у наданні доступу до недобудованого будинку, будівельної техніки та матеріалів, що знаходяться на будівельному майданчику, з тих підстав, що право власності не доведено наданими документами.
Підстав для задоволення скарги у частині забезпечення повного доступу до майна - недобудованого будинку по АДРЕСА_1 , а також у не перешкоджання у доступі до цього майна та у користуванні ним, не вбачаю, так як при передачі цього речового доказу на зберігання його володільцю і буде забезпечено доступ до нього його володільця, яким є ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 16, 100, 236, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Постанову слідчого з ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 11 серпня 2017 року про часткове задоволення клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 від 09 серпня 2017 року скасувати.
У задоволенні скарги у іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1