Справа № 367/2472/18
Провадження №1-в/367/354/2018
УХВАЛА
Іменем України
08 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
представника КЗ КОР «КОПНЛ № 2» ОСОБА_5 ,
хворого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який знаходиться на примусовому лікуванні у лікарні із звичайним наглядом
ВСТАНОВИВ:
Головний лікар Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» ОСОБА_7 , звернувся до суду із заявою в якій просив припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , який знаходиться на примусовому лікуванні у лікарні із звичайним наглядом з 02.11.2017 року на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 05.09.2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України.
У судовому засіданні представник Київської обласної психоневрологічної лікарні № 2 ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий та тяжкий злочини в стані неосудності. На даний час стан його здоров`я покращився, він знаходиться в стадії стабільної ремісії. Пояснив, що на даний час ОСОБА_6 потребує амбулаторного лікування, та немає необхідності тримати його у медичному закладі, оскільки вдома за ним може наглядати його мати та брат.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що заява не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, до та під час, а також після вчинення яких він знаходився в стані неосудності, тобто не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними. Зазначила, що його лікування тривало трохи більше 1 року, та на даний момент він все ще потребує лікування, однак його мати не зможе забезпечити належний нагляд за хворим, оскільки вона похилого віку, а щодо брата ОСОБА_6 в матеріалах провадження немає жодних відомостей.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви лікарні.
Хворий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити заяву лікарів.
Заслухавши думку прокурора та захисника, лікаря та хворого, вивчивши матеріали провадження, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.
Так, судом встановлено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.09.2017р. до ОСОБА_6 було застосовано заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
ОСОБА_6 прибув до Київської обласної психоневрологічної лікарні 02.11.2017 року для примусового лікування.
Згідно з висновком психіатричного обстеження на хворого ОСОБА_6 від 02.04.2018 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: Манія з психотичними симтомами, ускладнена хронічним алкоголізмом, стан ремісії. Так, відповідно до висновку враховуючи позитивну динаміку в лікувальному процесі, що призвело до стабільного покращення психічного стану хворого (адекватна поведінка, відсутність маячіння та галюцинацій, усвідомлення свого злочину, бажання працювати, бути корисним рідним) та покращення соціально-побутової ситуації (наявність пенсії, активне позитивне втручання в життя хворого його матері, при котрій буде проживати), - комісія прийшла до висновку, що відсутня необхідність у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом утримання.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, представника психіатричної установи, хворого, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 в силу свого психічного стану здоров`я, тяжкості вчинених суспільно-небезпечних діянь, необхідності приймати ліки й надалі, що не зможе забезпечити його мати похилого віку, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не вилікувався та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні зі звичайним режимом спостереження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» ОСОБА_8 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , який знаходиться на примусовому лікуванні у лікарні із звичайним наглядом, - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 08.05.2018 року о 13 год. 45 хв..
На ухвалу до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1