Номер провадження: 11-сс/785/1126/18
Номер справи місцевого суду: 523/8798/18, 1-кс/523/1984/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Судді доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2018 року, якою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, громадянин Азербайджанської Республіки, не маючого місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ,-
встановив:
Оскарженою ухвалою клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП України ОСОБА_11 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.
Застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 25.06.2018 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.08.2018 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2018 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Адвокат посилається на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання допущена неповнота судового розгляду, ухвала слідчого судді необґрунтована, незаконна і безпідставна. Слідчий суддя не вірно дійшов до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню. В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.Ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 о взяття під варту.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_10 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 30.05.2018 року о 01:00 годині, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, на автомобілі марки «BMW E39», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням невстановленої особи, прибули до будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля вказаного будинку ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , побачили незнайомого їм ОСОБА_13 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_10 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_12 , підійшли до ОСОБА_13 , та, застосувавши насилля, яке не небезпечним для життя та здоров`я останнього, що виразилось у нанесенні ударів по обличчю, з метою особистого збагачення, відкрито викрали належний йому гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 20 000 гривень. Після чого, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 з місця скоєння злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 20 000 гривень.
Крім того, 05.06.2018 року о 08:20 годині, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, на автомобілі марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням невстановленої особи, прибули до будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля вказаного будинку ОСОБА_10 спільно ОСОБА_12 , побачили незнайомого їм ОСОБА_15 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_10 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_12 , підійшли до ОСОБА_15 , та, з метою особистого збагачення, шляхом ривка відкрито викрали належний йому золотий ланцюжок, вагою 15 грамів, вартістю 20 000 гривень. Після чого, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 з місця скоєння злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 20 000 гривень.
ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК Україниі зазначена підозра на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозриОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
При цьому апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, пунктом 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року якого, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Також апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, а саме: ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, що вказує про відсутність міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на потерпілих та свідків, яким відомі обставини злочину у скоєні якого підозрюється ОСОБА_10 ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 ,у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Разом з тим, при апеляційному розгляді, будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді - не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 183, 194, 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2018 року - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3