Справа № 357/9908/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0003274 від 01.08.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Протопопівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, інваліда 3 групи, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.08.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

законний представник: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до внесених змін до обвинувального акту від 16 жовтня 2018 року, затвердженого заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури 16 жовтня 2018 року, під час судового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, так 01.08.2018 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою приїхали на автомобілі останнього, марка та державний номерний знак якого слідством не встановлено, до будинку АДРЕСА_2 , де невстановлена слідством особа своїми умовляннями схилила ОСОБА_3 до вчинення крадіжки грошових коштів, належних ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 спільно з невстановленою слідством особою, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна з корисливих мотивів вирішили викрасти належне ОСОБА_8 майно, про що між собою усно домовились та розподілили між собою ролі. Відповідно до усної домовленості ОСОБА_3 мав одноособово вчинити крадіжку майна, яке в подальшому передати невстановленій слідством особі, а невстановлена слідством особа мала дочекатися ОСОБА_3 та допомогти останньому зникнути з місця вчинення злочину на автомобілі, марка і державний номерний знак якого не встановлені.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, прибув до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_8 , де шляхом обману, а саме: представившись особою, яка перевіряє показники на лічильниках газу, з дозволу власника, ОСОБА_8 , незаконно проник до житла, а саме: до вказаної квартири, після чого, знаходячись в одній із кімнат, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями не спостерігає потерпілий ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу викрав з полиці шафи належні потерпілому грошові кошти в сумі 1500,00 грн., номіналом 1 купюра 500 грн., 5 купюр по 200 грн.

Після цього, ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину зникли, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, розподіливши їх між собою, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 01.08.2018 року приблизно о 12.00 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , на транспортному засобі, який належить останньому приїхали до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 став умовляти ОСОБА_3 вчинити крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_8 . Після розподілу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ролей, останній залишився в транспортному засобі чекати ОСОБА_3 , а останній спрямував до квартири АДРЕСА_4 , де представившись працівником міськгазу, з дозволу потерпілого пройшов до квартири, де в кімнаті на поличці шафи, побачив гроші, які вирішив викрасти, коли за його діями не спостерігав ОСОБА_8 . Потерпілому матеріальна шкода була в повному обсязі відшкодована.

Судом вживались заходи щодо виклику в судове засідання та безпосереднього допиту потерпілого ОСОБА_8 , однак встановлено, що потерпілий за станом свого здоров`я, враховуючи його похилий вік, просив розглядати справу у його відсутності, на підтвердження чого надіслав письмову заяву.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав, його вина підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, в їх сукупності, з урахуванням наступного.

Суд при дослідженні в судовому засіданні у порядку ст. 358 КПК України письмових доказів документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, також встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості внесені 01.08.2018 року за № 0003274 відносно ОСОБА_3 про вчинення останнім злочину, передбаченим ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 416 від 22.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 страждає в даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю.

ОСОБА_3 міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою.

ОСОБА_3 , за своїм психічним станом становить незначний ступінь суспільної небезпеки і тому потребує примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у ОСОБА_3 не виявлено.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено, останні прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також є достовірними, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Також суд вважає, що в їх сукупності підтверджуються, як дата, час, місце, так і способи вчинення злочинів, тобто обставини визначені ст. 91 КПК України. При цьому, надані у ході судового розгляду показання обвинуваченого кореспондуються з даними відображеними у письмових доказах.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведення обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 та правильність його кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.

У зв`язку з викладеним суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення: за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненнями у житло.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що він раніше судимий, судимість у встановленому порядку не знята та непогашена, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, не працює, є інвалідом 3 групи.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставина, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючого та обтяжуючого покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч. 3 КК України, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, 374 , 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1