Справа № 456/2397/18
Провадження № 1-кп/456/312/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 15.02.2018, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого трактористом приватного підприємства «Дажбог», раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 15.02.2018 близько 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по дорозі сполученням Стрий-Івано-Франківськ у напрямку до міста Стрия Львівської області, проїжджаючи ділянку 14 км+266,4 м, поблизу міста Моршина Стрийського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині термінів «безпечна швидкість» та «небезпека для руху»); Р.2 п. 2.3 підпункт «д»; Р.12 п. 12.1 та розділу 34 «Дорожня розмітка» п. 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати транспортний засіб та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру перетнув вузьку суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу руху, по якій у цей момент у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , що призвело до зіткнення даних транспортних засобів, у результаті чого пасажир автомобіля марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
В результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України пасажир автомобіля марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 28 від 20.03.2018 отримав перелом третього ребра справа по середньо-ключичній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини; розриви печінки; розриви селезінки; тотальний крововилив у капсулу правої нирки; крововиливи в м`які тканини голови в лобно-скроневій ділянці справа, крововиливи під м`які оболонки головного мозку; крововиливи в середостіння, рану правої скроні, рану правої ніздрі, осадження шкіри: чола, правої щоки, спинки носа справа, синці грудей справа в біля ключичних ділянках, лівого плеча по передній поверхні у верхній третині, садно лівого коліна, синець живота справа. Вказані пошкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що 15.02.2018 близько 11 год. 20 хв. на автодорозі Стрий-Івано-Франківськ поблизу м. Моршина Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який занесло на смугу зустрічного руху, так як дорога була засніжена, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого його зять ОСОБА_7 , який був пасажиром автомобіля, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Сам він також отримав численні переломи ребер та тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Він усвідомлює, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з його вини, так як з його боку не було вжито всіх можливих заходів по уникненню дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки він працює трактористом і на його утриманні залишилася донька з двома дітьми, чоловік якої загинув під час цієї дорожньо-транспортної пригоди. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати.
Крім особистого визнання, вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 15.02.2018 року її чоловік ОСОБА_7 разом з її батьком ОСОБА_5 , який був за кермом автомобіля «RENAULT KANGOO», поверталися додому. Однак, в результаті дорожньо-транспортної пригоди її чоловік ОСОБА_7 загинув, а сам батько ОСОБА_5 отримав травми, тривалий час перебував на лікуванні. Претензій до обвинуваченого не має, вважає, що це був нещасний випадок. Просить його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, так як він залишився єдиним годувальником для неї та двох малолітніх дітей, оскільки її мати ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи по зору.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому злочині визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером за віком, працює трактористом приватного підприємства «Дажбог», позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, стан здоров`я обвинуваченого, який тривалий час лікувався та продовжує лікуватися в результаті отриманих під час ДТП травм, відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілої ОСОБА_4 , яка просить обвинуваченого суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує думку прокурора, який просить не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання та не позбавляти його такого права, думку обвинуваченого, який просить суд не позбавляти його такого права, враховуючи особу обвинуваченого, право суду на обрання додаткового покарання, передбаченого санкцією статті, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 працює трактористом приватного підприємства «Дажбог», позитивно характеризується; згідно з довідкою інформаційного центру раніше не судимий; злочин вчинив з необережності, вину визнав повністю, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, має на утримання онуку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після смерті батька залишилася напівсиротою, і керування транспортним засобом є єдиним засобом його доходу.
Враховуючи наведені обставини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, та враховуючи, що керування транспортним засобом є єдиним доходом обвинуваченого, його сімейний і матеріальний стан, враховуючи інтереси потерпілої та ймовірність надання їй обвинуваченим матеріальної допомоги за таких обставин, суд вважає за доцільне не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні експертиз по справі, які складають 8723,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідками експертної установи.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст.286КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 8723,00 грн. на користь держави.
Скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_9 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.02.2018.
Речові докази : автомобіль марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_8 , повернути власнику ОСОБА_10 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_9 ; картку пам`яті з написом TDK Life on Record mikro SD 32 GB залишити при кримінальному провадженні № 0000132 від 15.02.2018.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1