Справа № 302/896/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2018смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя - ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в районному суді смт.Міжгір`ї Закарпатської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та мешк. АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, не працюючий, має на утриманні 3 н/дітей , раніше не судимий, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 24.04.2018 р. о 23 год. 30 хв., перебуваючи на першому поверсі в службовому приміщенні Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою смт.Міжгір`я, вул. Воз`єднання,1, Міжгірського району, Закарпатської області під час складання адміністративних матеріалів стосовнно нього працівниками поліції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе протиправно, образливо чіплявся до працівника поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на законні вимоги не реагував, виражався нецензурними словами до працівників поліції. Після чого, діючи умисно, спричинив один удар удар правою рукою в область обличчя потерпілому старшому інспектору сектору превенції ОСОБА_4 , який знаходився під час виконання своїх службових обов`язків унаслідок чого ОСОБА_4 , вдарився правою ногою у стіл, який знаходився у службовому кабінеті та спиною у стіну. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 93 від 15.05.2018, тілесні ушкодження у виді садна з підсохлою поверхнею, неправильної форми на шкірних покривах верхньої губи зліва та дистрозію зв`язок правого коліна; тілесні ушкодження у вигляді садна спричинено тупимтвердим предметом або предметами по ударному механізму дії, якими могли бути пальці зведені в кулак сторонньої особи. Тілесні ушкодження у виді дистрозії зв`язок правого колінного суглобу спричинено по механізму розтягування при фіксованій стопі і різким відведенням тіла (розворотом). Ці тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, - згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.3.5 по давності вкладаються в час події, яка мала місце 24.04.2018 року.

Згідно з ст.349 ч.3 КПК України, за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд ухвалив про недоцільність дослідження доказів щодо встановлених обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився дослідженням показів обвинуваченого і потерпілого та документів, які характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши наслідки цієї процесуальної дії.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні за обвинувальним актом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України визнав повністю. ОСОБА_5 підтвердив у своїх показах повністю встановлені обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Магдич свої дії пояснив вживанням алкоголю до події та тим,що не стримався під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив у своїх показах встановлені обставини і заявив, що простив вчинене обвинуваченому, не заявляє до нього цивільно-правових вимог.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим у вчининенні злочину, який мав місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченими ст. 345 ч. 2 КК України: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За вчинений злочин ОСОБА_5 підлягає покаранню. Обираючи вид і розмір покарання, передбачений альтернативною санкцією статті 345 ч.2 КК України , суд зважає на таке.

Вчинений злочин, згідно з ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Цей злочин характеризується умисною формою вини. За обставинами справи злочином не завдано тяжких негативних наслідків та шкоди для потерпілого чи інших осіб.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, бо саме ця обставина сприяла вчиненню злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його повне визнання вини і розкаяння. Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який з місця проживання характеризується винятково позитивно, не є судимим, займається підсобним домашнім господарством, заробляє на прожиття тимчасовими сезонними роботами, єодруженим, утримує троє неповнолітніх дітей.

Отже, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, наслідки злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позитивність особи обвинуваченого до вчинення злочину переконують суд у тому, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тобто суд не знайшов підстав для реального позбавлення чи обмеження волі обвичуваченого. Це обґрунтування дає підстави застосувати до ОСОБА_5 при призначенні покарання статтю 75 КК України, а саме обрати йому покарання у виді обмеження волі на два роки із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням протягом іспитового строку. Визначаючи термін іспитового строку, суд бере до уваги, що в справі є обтяжуюча покарання обставина, а також те, що злочин вчинено умисно. Окрім цього в справі є відомості про те, що ОСОБА_5 раніше вчиняв умисні злочини, передбачені статтею 296 ч.1 КК України, ст.102 КК України ( в ред. закону 1961 р.). За вчинення цих злочинів ОСОБА_5 має погашені судимості. Натомість ці відомості характеризують ОСОБА_5 як особу, яка має схильність до правопорушень. Тому суд визначає максимальний строк для випробування ОСОБА_5 .

Цивільного позову не заявлено. Судових витрат, речових доказів не має. Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався і клопотання про це прокурором не заявлено під час судового розгляду.

Згідно з вимогами ст. 76 ч.1 і 75 ч.3 КК України суд накладає на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України під час випробування протягом іспитового строку.

Керуючись статтями 368, 373,374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 345 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на два роки.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеженні волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1, 2 КК Ураїни під час випробування протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст.349 ч. 3 КПК України , - не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1