13.06.2018 Справа № 756/1221/18
Унікальний № 756/1221/18
Провадження № 1-кп/756/623/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретарів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, маючого вищу освіту, одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 12.08.2017, близько 23 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Тоуоtа Саmrу», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Набережно-Рибальській, у напрямку пр. Г. Сталінграда у м. Києві, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п. 10.1 цих же Правил, змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечно, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечний інтервал, в результаті чого поблизу зупинки громадського транспорту «пр. Московський» за вказаною вище адресою, допустив зіткнення із мотоциклом марки «Ducati» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , що рухався проїзною частиною вул. Набережно-Рибальської, у напрямку пр. Г. Сталінграду в м. Києві. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла марки «Ducati», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину визнав частково, обставини події визнав повністю,надав пояснення які відповідають обвинувальному акту.

Разом з цим він не визнав вказану в обвинувальному акті обтяжуючу обставину про те, що він під час події перебував у стані наркотичного сп`яніння, пояснивши, що він наркотичні речовини не вживав. Він хворіє на туберкульоз, в час події він проходив відповідний курс лікування та вживав ліки, які могли вплинути на висновок лікарів про те, що він знаходився у стані наркотичного сп`яніння.

Цивільний позов ОСОБА_9 визнав частково, в частині моральної шкоди вважає, що заявлена сума відшкодування є завеликою.

Цивільний позов ОСОБА_8 не визнав.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила,що 12.09.2017 року приблизно об 23 год. 30 хв вона їхала разом з ОСОБА_8 зі сторони вул. Набережно-Рибальської по проспекту Героїв Сталінграда на мотоциклі «Дукаті» в правій полосі ближче до роздільної мітки. Їхали зі швидкістю близько 60 км/год., біля зупинки проспект Московський, з лівої сторони їхав автомобіль обвинуваченого,який повернув руль в право і відбулося зіткнення. Мотоцикл впав, по інерції вона 20 метрів проїхала по асфальту. Обвинувачений поїхав, не зупинився, патрульна поліція його зупинила. Після чого вже дізнались що це обвинувачений. Потім викликали швидку, її госпіталізували до лікарні де виявили перелом руки з зміщенням. На лікування витратила великі кошти та відчувала певні моральні страждання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, тому подала цивільний позов,в якому просила суд стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень та з ПАТ «Стахова компанія «УНІКА» майнову шкоду у розмірі 13 281,86 гривень та моральну шкоду у розмірі 664,01 гривень. Обвинувачений їй нічого не відшкодовував. Його мати давала кошти на пластину для операції на кісті руки в сумі 10000 гривень.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він 12.08.2017 року рухався по вулиці Набережно-Рибальській приблизно о 23 год. на мотоциклі зі швидкістю біля 60 км/год. в лівому ряді так як правий ряд був занятий. Коли їхав побачив, що автомобіль Тайота Кемрі чорного кольору різко змінив рух напрямку та звернув в його бік, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Тайота Корола, який їхав у правому ряду. Потерпіла вилітіла майже відразу, ОСОБА_10 зупинилась відразу, а автомобіль Тайота Кемрі поїхала далі не зупиняючись.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила,що їхала на автомобілі Тойота приблизно о 23 год. 30 хв. 12.08.2017 року по середній полосі по вулиці Набережно-Рибальської, не доїжджаючи до моста, який веде на Московський проспект, відчула сильний удар з лівої зданої частини автомобіля. Потім перед нею з лівої сторони різко в середню сторону, маже як підрізав, виїхав автомобіль сірого кольору Тайота Кемрі. Почала зупинятись оскільки не зрозуміла, що це був за удар, в дзеркало заднього виду побачила, що на дорозі лежить перевернутий мотоцикл червоного кольору. І біля нього вже почали зупиняти якісь люди та машини та побачила парня та дівчину в якої шла кров з руки. Автомобіль який її підрізав, їхав на великій швидкості.

Окрім цього, у судовому засіданні було досліджено наступні докази:

- висновок експерта за №74/е від 18.01.2018 р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої кисті: переломи діалізів 3 та 4 п`ясних кісток лівої кістки(зі зміщенням уламків), які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню,

- висновок експерта за №12-1/2973 від 02.01.2018 згідно якого: в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля Тоуоtа Саmrу», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 12.2; 13.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Тоуоtа Саmrу», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 13.1 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідності дій водія автомобіля Тоуоtа Саmrу», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пунктів: 10.1; 13.1 ПДР України.

- висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 16.08.2017 року згідно якого ОСОБА_7 перебував в стані наркотичного сп`яніння,

- протокол огляду місця події від 13.08.2017 року та схема до нього в якому вказано розташування транспортних засобів на час події.

Аналізуючи вказані докази у купі, суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу: раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження,хворіє на туберкульоз.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд вважає: наявність на утриманні неповнолітньої дитини 2014 року народження, наявність тяжкого захворювання.

Обставиною яка обтяжує покарання ОСОБА_7 суд вважає керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Доводи обвинуваченого про те, що він під час вчинення злочину не знаходився у стані наркотичного сп`яніння суд не приймає до уваги, вважає їх не достовірними, даними з метою пом`якшення покарання, бо вони суперечать висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 16.08.2017 року згідно якого ОСОБА_7 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Надані ж стороною захисту: виписка з медичної карти хворого та відповідь-повідомлення на адресу обвинуваченого від 07.12.2018 р. про проходження ним курсу лікування від туберкульозу легенів не спростовують вказаного висновку. Суду не надано належних та допустимих доказів які б вказували на те, що обвинувачений вживав в день події конкретні ліки, яки вплинули на цей висновок і він є помилковим.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що злочин було скоєно з необережності, що потерпіла не наполягає на призначені суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у разі призначення покарання у вигляді обмеження волі, але зі звільненням від відбуття цього покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Враховуючи обставини справи, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України, суд вважає, що його поведінка на автошляху не є безпечною для оточуючих і тому вважає за доцільне призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з цим, в судовому засіданні ОСОБА_7 звернувся суду з заявою про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.
Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України Про амністію у 2016 році, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що на ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_9 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, оскільки обвинувачений керував транспортним засобом, за участю якого було скоєно дорожньо-транспортна пригода, то він як винна особа повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілою, з врахуванням втрат немайнового характеру, які вона зазнала внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, що призвело до життєвих змін та потребує додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, а також, що злочин вчинено з необережності.

Суд вважає, що зазначена потерпілою сума моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення, реальним стражданням потерпілої.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на корить ОСОБА_9 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду потерпілої суму в розмірі 50 000 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ПАТ «Стахова компанія «УНІКА» не підлягають задоволенню, оскільки потерпілою не надано суду достовірних доказів, які б підтверджували факт її звернення на виконання вимог статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика із заявою про страхове відшкодування у встановленому законом порядку, та про прийняте страховиком рішення про відмову у задоволенні її заяви.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_8 суд приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що мотоцикл, який належить цивільному позивачу було пошкоджено, а він сам отримав тілесні ушкодження від чого зазнав фізичного болю та певних моральних страждань. Ці обставини сторонами не оспорювались.

Разом з цим суду не надано належних допустимих доказів, які б підтверджували як саме було пошкоджено мотоцикл та цивільного позивача, на яку саме суму він поніс матеріальні збитки, тому у частині стягнення обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_8 матеріальних збитків слід відмовити.

Що стосується моральної шкоди, суд вважає, що зазначена цивільним позивачем ОСОБА_8 сума у розмірі 50 000 гривень є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення та його реальним стражданням.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на корить цивільного позивача ОСОБА_8 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду суму в розмірі 5 000 гривень.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_7 у сумі 3513,20 гривень на користь держави.

Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді одного року обмеження волі та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК Українизвільнити ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та покласти на нього на цей період такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_7 у сумі 3513,20 гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1