У Х В А Л А
18 липня 2018 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали за скаргою представника ПСП «Агрофірма «Берегиня» ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,
02.07.2018 року представник ПСП «Агрофірма «Берегиня» ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою в порядку ст.303 КПК України щодо: визнання неправомірних дій слідчого у прийнятті рішення по клопотанню, про визнання потерпілим у вигляді повідомлення, а не постанови; скасування повідомлення про відмову у визнанні потерпілим; визнати ПСП «Агрофірма «Берегиня» потерпілим в кримінальному провадженні.
В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги.
Прокурор щодо задоволення скарги заперечив.
Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
01.02.2018 року та 15.02.2018 року в межах даного кримінального провадження директор ПСП «Агрофірма «Берегиня» звертався до слідчого із клопотанням про визнання підприємства потерпілим. Старшим слідчим І-го відділення СВ Хмельницького ВП ОСОБА_5 повідомлено директору про відсутність на даний час підстав для визнання такого підприємства потерпілим.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Вказані вимоги закону слідчим не виконано, тобто приймаючи рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчий повинен був винести вмотивовану постанову, а не обмежитись відповідним повідомленням.
Скаржник також ставить вимогу про визнання ПСП «Агрофірма «Берегиня» потерпілим в кримінальному провадженні та скасуванні повідомлення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частиною першою статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст.307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, а також те, що чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено повноваження скасовувати повідомлення, в зв`язку з чим скарга у цій частині задоволенню не підлягає, що не позбавляє скаржника можливості, у випадку винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим, оскаржувати таке рішення.
Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя