Справа № 333/2630/18
Провадження № 1-кс/333/639/18
23 травня 2018 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28 вересня 2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 17 травня 2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі;
- 16 листопада 2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 06 квітня 2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;
- 08 грудня 2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
- 09 березня 2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
- 16 жовтня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 04 грудня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки, знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно скоїв корисливий злочин за наступних обставин:
21.05.2018 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Ромакс», яка розташована по вулиці Новокузнецькій у місті Запоріжжя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, підбіг до раніше незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні одного удару долонею правої руки в область обличчя, відкрито шляхом ривку заволодів мобільним телефоном «Хіомі Redmi Note» в корпусі сірого кольору, вартістю 6 300 гривень, який фактично належить його матері ОСОБА_8 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 слідчий кваліфікував за ч.2 ст.186 КК України як грабіж, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і в суд, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:
- ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років;
- зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винуватість ОСОБА_5 у скоєнні закінченого злочину, спрямованого на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою насильства яке не є небезпечним для життя потерпілого, вчиненого повторно, яке підтверджується доказами, долученими до клопотання;
- ОСОБА_5 офіційно не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, а також на момент затримання офіційно не працевлаштований;
- ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, слідчий приходить до висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може надалі продовжити займатися протиправною діяльністю, направленої на вчинення злочинів, а також переховуватись від органів досудового розслідування. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам: особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні, а також факт не працевлаштування підозрюваного унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.
У судовому засіданні, слідчий у повному обсязі підтримала своє клопотання та послалась на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зазначивши при цьому, що він повністю визнає свою вину та розкаюється. На цей час він мешкає з матір`ю та неповнолітнім сином, який знаходиться на його утриманні. У разі якщо до нього буде застосовано самий суворий запобіжний захід, його матері буде важко утримувати дитину, а мати останнього є п`яничкою та не піклується за їхнім спільним сином.
Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведені будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що цілодобовий арешт буде достатнім запобіжним заходом відносно ОСОБА_5 .
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадженні в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення підозрюваному та його захиснику 23.05.2018 року о 11 год. 30 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді о 15 год. 00 хв. 23.05.2018 року, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України 21.05.2018 року о 18 год. 37 хв. Водночас, як встановлено у судовому засіданні фактично підозрюваний був затриманий 21.05.2018 року о 10 год. 04 хв. і саме цей час, слідчий суддя вважає моментом затримання у розумінні ст.209 КПК України.
21.05.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Статтею 177 КПК України зазначено мету та підстави застосування запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується:
- даними, отриманими під час огляду місця події від 21.05.2018 року;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка зазначила, що 21.05.2018 року, близько 10 год. 00 хв. вона знаходилась вдома, їй зателефонували співробітники поліції і повідомили, що невідома особа шляхом ривку викрала мобільний телефон у її сина ОСОБА_9 ;
- показаннями неповнолітнього ОСОБА_7 , який пояснив обставини викрадення у нього мобільного телефону;
- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були безпосередньо свідками скоєння ОСОБА_5 злочину. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також приймали участь у затриманні ОСОБА_5 на місці події.
Встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово (8 разів) судимий за скоєння умисних, у т.ч. корисливих злочинів, судимість за які не погашена та не знята. У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він працював, але неофіційно на автомийці. Водночас, не зміг повідомити ні назву автомийки, ні вулицю, на якій вона знаходиться, що викликає певні сумніви у достовірності, наданої підозрюваним інформації. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що на цей час у підозрюваного відсутні джерела постійних доходів, що свідчить про ризик скоєння останнім нових злочинів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу також враховує, що на цей час ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину, на обліках у лікарів, у т.ч. нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_13 , 2012 року народження.
При аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді існує ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення підозрюваним іншого злочину, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання обвинуваченого ризиків, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним, та достатнім, а також відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи той факт, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: вчинений із застосуванням насильства, тому слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 18.07.2018 року (включно).
Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк тримання під вартою рахувати з 10-04 год. 21.05.2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано _____________ _____О. ОСОБА_14