Справа № 627/1067/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2018смт. Краснокутськ

Слідчий суддя Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
представника особи яка претендує на майно ОСОБА_4
представника особи яка предентує на майно ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області клопотання представника ПП ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 14.09.2018 року під час досудового слідства було накладено арешт на сільськогосподарську культуру - насіння соняшника вагою 3640 кг., яке вилучене з поля АДРЕСА_1 .
23 жовтня 2018 року представник особи яка претендує на майно ПП Цукрович-Агро ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з сільськогосподарської культури - насіння соняшника вагою 3640 кг., яке вилучене з поля АДРЕСА_1 , оскільки на даний час відпав такий захід забеспечення кримінального провадження.
В судовому засіданні представник ПП ОСОБА_6 підтримав клопотання про скасування арешту, прохав його задовольнити та повідомив, що на даний час відпав такий захід забеспечення кримінального провадження та з особою яка також претендувала на зазначене майно - ПА Ватал, за заявою якого і було порушено кримінальне провадження вони примирилися та визначилися кому належить спірне майно при досудовому розслідуванні та директором ПА Ватал з цього приводу було подано заяву про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник особи ПА Ватал яка претендувала на майно ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту сільськогосподарської культури - насіння соняшника вагою 3640 кг., яке вилучене з поля АДРЕСА_1 та підтвердила позицію представника ПП Цукровик-агро ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту сільськогосподарської культури - насіння соняшника вагою 3640 кг., яке вилучене з поля АДРЕСА_1 .

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_3 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Отже, оцінюючи наявні у слідчого судді докази, суд приходить до висновку про відсутність подальших підстав для існування накладеного в межах кримінального провадження №0000411арешту на майно оскільки, жодній особі не оголошено про підозру у вчиненні злочину, по факту вчинення якого проводиться досудове розслідування.
Водночас, версія органу досудового розслідування про те, що зазначене майно, насіння соняшника вагою 3640 кг є предметом вчинення злочину на сьогоднішній день спростовується допустимими, в розумінні ст. 86 КПК України , доказами.
Крім того, слідчий суддя враховує, що орган досудового розслідування не представив належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння на думку представника ПП ОСОБА_7 належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обовязком слідчого, прокурора довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який прокурор зазначає у своєму клопотанні
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Прокурором не доведено необхідності застосування такого ступеню обмеження прав та свобод особи, який є співмірним з метою кримінального провадження, а навпаки прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо зняття арешту.
Враховуючи встановлене , слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 309 КПК України,
слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання представника ПП ОСОБА_6 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Скасувати арешт який було накладено ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 14.09.2018 року на сільськогосподарську культуру - насіння соняшника вагою 3640 кг., яке вилучене з поля № 8 с. Ходунаївка - с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді

Суддя ОСОБА_1