ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/8524/18
№1-кс/201/5217/2018
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанов прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про відмову в задоволенні клопотань потерпілих від 18.07.2018 та від 23.07.2018, а також на бездіяльність слідчого Соборного ВП у кримінальному провадженні №0001160 від 07.03.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою та просять скасувати постанови прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про відмову в задоволенні клопотань потерпілих від 18.07.2018 та від 23.07.2018 як невмотивовані, встановити факт бездіяльності слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0001160 від 07.03.2015 року при розгляді клопотання №Г-1086 від 23.07.2018, зобов`язати слідчого розглянути дане клопотання, на розсуд суду винести ухвалу із вказівкою на порушення слідчим та процесуальним керівником в даному провадженні вимог КПК України.

В обґрунтування скарги зазначають, що ними було подані клопотання до Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про визнання незаконною та скасування постанови слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0001160 від 07.03.2015 року при розгляді клопотання №Г-1086 від 23.07.2018. Замість ретельної перевірки доводів заявників, прокурори Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винесли постанови про відмову в задоволенні клопотань потерпілих від 18.07.2018 та від 23.07.2018, які фактично дублюють одна одну та є невмотивованими.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання подав письмову заяву, в якій просив скаргу задовільнити та розглянути справу у його відсутність, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури проти задоволення скарги заперечував, подав відповідну письмову заяву та матеріали кримінального провадження №0001160 для вивчення.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

В даному випадку, реагуючи на звернення заявників, прокурорами були винесені оскаржувані постанови, натомість визнати їх обґрунтованими не можна, оскільки вони не містять аналізу доводів заявників та відповідей на усі задані ними у відповідних клопотаннях питання, у зв`язку з чим ці постанови підлягають скасуванню та в цій частині скарга підлягає задоволенню. При повторному розгляді клопотань заявників прокурори мають проаналізувати усі їхні доводи та надати відповідь на усі підняті питання. Решта вимог заявників задоволенню не підлягає, оскільки не узгоджується із приписами ст.303 КПК України, зокрема, це стосується вимоги про визнання слідчим суддею факту бездіяльності слідчого.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанов прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про відмову в задоволенні клопотань потерпілих від 18.07.2018 та від 23.07.2018, а також на бездіяльність слідчого Соборного ВП у кримінальному провадженні №0001160 від 07.03.2015 року задовольнити частково.

Скасувати постанови прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про відмову в задоволенні клопотань потерпілих від 18.07.2018 та від 23.07.2018 у кримінальному провадженні №0001160 від 07.03.2015 року як невмотивовані та зобов`язати розглянути їх клопотання у повному обсязі із аналізом доводів заявників.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1