Справа № 502/1456/16-к
УХВАЛА

05 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду
клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000214 від 04.03.2016 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні прокурором 27.11.2017 р. було подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор в ньому зазначив та в судовому засіданні 05.11.2018 р. пояснив, що існує передбачений ст. 177 КПК України ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказані злочини вчинив будучи раніше судимим.
Крім того, він не має міцних соціальних зв`язків, а також доходів для проживання та підтримує стосунки з раніше судимими особами.
Вказані обставини, з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, на думку прокурора, дають підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що раніше ігнорував виклики в судове засідання, у тому числі, призначене на 18.04.2018 р., після того, як його було затримано на підставі попередньої ухвали суду. На даний час він повернувся до свого попереднього місця проживання в м. Кілія та вирішив добровільно з`явитись до правоохоронних органів та суду. Пояснив, що працює неофіційно та перебуває у фактичних шлюбних стосунках, від яких у нього народилась неповнолітня дитина. Оскільки він є єдиним годувальником у родині, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання та пояснення обвинуваченого з приводу клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства та додані прокурором до відповідного клопотання матеріали, судом встановлено наступне:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України надійшов до Кілійського районного суду Одеської області з Ізмаїльської місцевої прокуратури 01.07.2016 р. та ухвалою судді від 18.07.2016 р. було призначене підготовче судове засідання на 9-ту годину 02.08.2016 р.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 22.11.2016 р. в зв`язку з ухиленням обвинуваченого ОСОБА_4 від суду було оголошено його розшук та зупинено провадження у справі.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 27.11.2017 р. на підставі клопотання прокурора надано дозвіл Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання прокурора про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
16.04.2018 р. обвинуваченого затримано та 17.04.2018 р. звільнено з ІТТ № 9 (м. Ізмаїл), у зв`язку з тим, що його не було доставлено протягом 36 годин до суду для обрання стосовно нього запобіжного заходу.
При цьому ОСОБА_4 отримав 16.04.2018 р. повістку про його виклик в якості обвинуваченого в судове засідання, призначене на 12-ту годину 18.04.2018 р.
В зв`язку з неякою обвинуваченого в судове засідання, ухвалою суду від 18.04.2018 р. підготовче судове засідання було відкладене на 11-ту годину 24.04.2018 р. та доручено Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснити привід обвинуваченого на призначену дату проведення підготовчого судового засідання.
Після цього в зв`язку невиконанням ухвали суду через відсутність обвинуваченого за місцем проживання, судом 24.04.2018 р. було постановлено ухвалу про розшук обвинуваченого, зупинення провадження у справі та надання дозволу Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області затримати обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23.10.2018 р. відповідна ухвала суду втратила законну силу в частині надання дозволу на затримання.
05.11.2018 р. судом з Кілійського ВП Ізмаїльского ВП ГУНП в Одеській області отримано повідомлення про явку обвинуваченого ОСОБА_4 до відділення поліції.
У зв`язку з цим ухвалою суду від 05.11.2018 р. призначено підготовче судове засідання з розгляду відповідного обвинувального акта на 14-ту годину 30 хвилин 05.11.2018 р.
Як зазначено в ч. 2 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений є раніше судимим; обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Крім того, в ході підготовчого провадження він змінював місце свого проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку чим його було неодноразово оголошено у розшук.

Також він не має офіційного джерела доходу та наявність у нього міцних соціальних зв`язків нічим не підтверджена.

Оцінивши відповідні обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить вчинення ним злочину до погашення судимості за попередній злочин.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідним покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні, вважає за необхідне визначити заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 315, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.01.2019 р.

Взяти ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з дня взяття під варту, тобто з 05.11.2018 р.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію після 04.01.2019 р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 88 100 гривень, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 та повідомити про це прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 396 КПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1