Справа № 527/1597/18
провадження № 1-кс/527/570/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весела Долина Глобинського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта 5 класів, розлученого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого працівником низько- кваліфікованих робіт ТОВ «Промінь Лан», інвалідності на маючого, раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ :
12 серпня 2018 року слідчий СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що 09.08.2018, близько 22 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. Шкільній, 60 у с. Весела Долина Глобинського району Полтавської області, став очевидцем бійки між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вирішив спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанести ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тяжкі тілесні ушкодження. Із цією метою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному місці, маючи єдиний спільний умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, продовжив побиття потерпілого ОСОБА_9 , під час чого діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наніс потерпілому множинні удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках.

Не зупиняючись на досягнутому, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на місці скоєння злочину знайшов мотузку, яку в подальшому зав`язав до мошонки з яєчками потерпілого ОСОБА_9 та вказав ОСОБА_8 смикати за кінець прив`язаної до органу ОСОБА_9 мотузки, останній виконуючи вказівку ОСОБА_6 смикнув за мотузку, в результаті чого мотузка відв`язалася, не заподіявши при цьому тілесних ушкоджень потерпілому. Після чого ОСОБА_6 не зупинив свої протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 та продовжив свій намір на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, прив`язав заново мотузку до мошонки з яєчками потерпілого ОСОБА_9 та вказав ОСОБА_7 смикати за прив`язану мотузку. Останній, виконуючи вказівку ОСОБА_6 , по досягненню мети, спрямованої на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , почав смикати за мотузку, під час чого приклав достатньої сили для розірвання шкіри мошонки та відриву яєчок від тіла потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого відірвав мошонку та яєчка ОСОБА_9 .

Під час здійснення протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перебуваючи поряд з останніми на місці злочину, діючи з єдиним умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 здійснював психологічний тиск на потерпілого, спрямований на пригнічення його волі та позбавлення можливості здійснювати активні дії щодо захисту від протиправного посягання на його життя та здоров`я.

Таким чином, діючи спільно з єдиним умислом на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітини, множинні двохсторонні переломи ребер, травматичний відрив обох яєчок, множинні синці та садна голови, обличчя, тулубу та кінцівок, рани на правій вушній раковині та на слизових оболонках верхніх та нижніх губ, внутрішня та зовнішня крововтрата, плямисті крововиливи на обох напівкулях головного мозку та мозочку, набряк-набухання речовини головного мозку.

Після вказаних протиправних дій потерпілий ОСОБА_9 залишив місце злочину, та попрямував додому за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому помер.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 59 від 10.08.2018, став шок-крововтрата, множинні двосторонні переломи ребер, що і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого. 10.08.2018 о 11:16 год. ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення злочину затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

11.08.2018 по вказаному факту ОСОБА_6 , в кримінальному проваджені № 0000606 від 10.08.2018, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку від 10.08.2018, під час якого обшукано житлове господарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті; протоколом огляду місця події від 10.08.2018, який проведено навпроти приміщення ЗОШ, яка розташована за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Весела Долина, вул. Шкільна, 60, під час якого виявлено фрагмент, зовні схожий на орган тіла людини, на якому була зав`язана мотузка; показами свідка ОСОБА_10 від 10.08.2018 року, яка пояснила, що ОСОБА_9 дійсно намагався схилити її вступити в статеві зносини, про що 09.08.2018 вона розповіла своїм братам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після чого останні пішли до ОСОБА_9 щоб покарати його; показами свідка ОСОБА_11 від 10.08.2018, який вказав що наявні у його брата ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, заподіяли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; зізнавальними показами підозрюваного ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, за наявності фактів, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, на даний час має місце необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема з метою запобігання спробам останнього: вчинити інше, аналогічне інкримінованому, кримінальне правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків даного злочину.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання, слідчий прохав обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, пояснивши, що рухаючись на велосипеді побачив бійку, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 били ОСОБА_14 , зупинився, щоб розборонити. Особисто наніс потерпілому 2-3 удари руками по обличчю. Крім того, жартома запропонував каструвати потерпілого, але не думав, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сприймуть його жарт всерйоз. З приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ході надання пояснень вказав, що не заперечує проти обрання вказаного запобіжного заходу до з`ясування обставин, в подальшому зазначив, що доцільним є запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 зазначив, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вважав можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 характеризували підозрюваного посередньо, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 характеризували ОСОБА_21 позитивно.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, допитавши свідків, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, прийшов до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.08.2018 розпочато кримінальне провадження №0000606за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

10.08.2018 о 18.20 год. слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_22 складено протокол в порядку ст. 208 КПК України про затримання ОСОБА_6 , як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Час фактичного затримання ОСОБА_6 11 год. 16 хв. 10 серпня 2018 року.
11 серпня 2018 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст.192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, вручені підозрюваному 11 серпня 2018 року об 19 годині 35 хвилин.
Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.
При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.
Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що боїться переслідування з боку ОСОБА_23 ; неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 в своїх поясненнях повідомляв, що спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_6 .

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійне місце проживання в будинку батьків; належного йому на праві власності нерухомого майна не має; проживає у фактичних шлюбних відносинах протягом останніх двох років, має на утриманні двох малолітніх дітей; працює працівником низькокваліфікованих робіт в ТОВ «Промінь Лан»; за місцем роботи та проживання характеризується негативно.
За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновкупро неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання. Як встановлено в судовому засіданні, фактично ОСОБА_6 був затриманий 10.08.2018 року об 11.16 год., що підтверджено рапортом.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весела Долина Глобинського району Полтавської області задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весела Долина Глобинського району Полтавської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання - з 11 години 16 хвилин 10 серпня 2018 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується об 11 годині 16 хвилин 09 жовтня 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1