ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/768/18

Провадження № 1-кп/568/75/18

"04" вересня 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000183 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кузнецовськ Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одружена, не працююча, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживаюча в АДРЕСА_2 , на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судима,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
16.06.2018 р. в обідню пору доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 на подвір?ї, що в АДРЕСА_3 , шляхом відчинення вхідних дверей, проникла до житлового будинку, де у кімнаті побачила скляну банку, у якій знаходилися грошові кошти в сумі 101 долар США. Маючи намір на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом таємного викрадення належних ОСОБА_6 вищезазначених грошових коштів, реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника господарства, а також переконавшись в тому, що її неправомірні дії не будуть поміченими іншими сторонніми особами, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно викрала з житлового будинку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 101 долар США, що згідно курсу НБУ станом на 16.06.2018 р. становило 2 648,19 гривень. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 648,19 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України винною себе визнала повністю. При цьому вона показала, що дійсно 16.06.2018 р., знаючи, що ОСОБА_6 порається у хліві свого господарства, зайшла у кімнату житлового будинку, де викрала у ОСОБА_6 грошові кошти, які не повернула. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, зазначивши, що буде допомагати ОСОБА_6 по господарству для відшкодування завданого збитку.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що вибачає ОСОБА_4 за її вчинок, пробачила їй та просить останню суворо не карати, вказавши, що ОСОБА_4 їй допомагає по господарству і цим відшкодовує завдану шкоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення за вказаним епізодом, вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор вважає недоцільним встановлення всіх обставин при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз?яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що пред?явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення.
При цьому, суд вважає, що в діях обвинуваченої наявна така кваліфікуюча ознака, як проникнення до іншого приміщення, оскільки обвинувачена незаконно проникла в кімнату житлового будинку із застосуванням засобів подолання перешкод, шляхом відчинення вхідних дверей, і умисел на проникнення до зазначеного приміщення у обвинуваченого виник поза його межами.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом?якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як тяжкий злочин за вчинення якого не передбачено іншого покарання окрім позбавлення волі, а також наслідки, що настали, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.
Одночасно, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Радивилівської РЛ не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує активне сприяння ОСОБА_4 розкриттю злочину, її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Водночас, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення ОСОБА_4 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за нею та дозволяють звільнити її від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладення обов?язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1