г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/445/18
Номер провадження 1-в/213/153/18
У Х В А Л А
Іменем України

05 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В :
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, в обґрунтування якої останній зазначає, що вироком Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року він визнаний винуватим у скоєнні злочину, який передбачено ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 08 років позбавлення волі. Зазначив, що за період відбуття покарання він характеризується позитивно, має одне заохочення та одне стягнення, яке є погашеним. Спілкується із рідними, не конфліктний, вину в скоєнному злочину визнав та щиро кається. Просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Представник Широківського виправного центру №75в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, де просить розглянути справу без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що планує жити у тітки в Донецькій області та працевлаштуватись.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки засуджений чотири місяці не працює, не зазначив адресу де планує проживати та відомості щодо можливого його працевлаштування у разі умовно-дострокового звільнення, не довів своє виправлення.
Суд, дослідив матеріали справи, заслухав засудженого, з урахуванням думки прокурора, дослідив матеріали особової справи засудженого, приходить до такого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м"яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м"яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суду, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Так, вивченням матеріалів особової справи встановлено, що вироком Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 08 років позбавлення волі.

22 серпня 2017 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно ст. 82 КК України не відбуту частину покарання замінено більш м`яким - обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Широківському ВЦ №75 з 28 квітня 2017 року, характеризується позитивно. На теперішній час не працює. Має одне заохочення. Допускав порушення вимог режиму, за що мав чотири стягнення, з яких три є погашеними за строком давності, а одне зняте.

Крім того, в матеріалах особової справи наявний висновок начальника віділення СПС №2 ШВЦ №75 ОСОБА_6 від 28 лютого 2018 року по факту порушення засудженим ОСОБА_4 режиму утримання, оскільки останній не вийшов на ранкову перевірку, за що прийнято рішення покарати ОСОБА_4 в дисциплінаному порядку правами начальника установи.

Також, є висновок начальника віділу нагляду і безпеки ШВЦ №75 ОСОБА_7 від 10 квітня 2018 року по факту порушення засудженим ОСОБА_4 режиму утримання, оскільки останній перебував на іншому відділенні без дозволу адміністрації, за що прийнято рішення покарати ОСОБА_4 в дисциплінаному порядку правами начальника установи.

Враховуючи тяжкість злочину, строк покарання, зважаючи на наявність одного заохочення, що свідчить про позитивні тенденції у поведінці засудженого, ставлення засудженого до встановленого порядку виконання та відбування покарання, у суду немає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

Зважаючи на викладене, заява засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1