Справа №:755/7355/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
З Київської місцевої прокуратури №4 надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.187 КК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з триманні під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або заставу, посилаючись на те, що обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності, крім того, не намагатиметься переховуватися, навпаки сприятиме слідству у з`ясування обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство швидше закінчилося, та він міг продовжувати спокійно жити далі.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, оскільки не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Суд при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 врахував усі обставини провадження, а також те, що останній офіційно не працює, одружений, не має постійного місця реєстрації в Україні, має не зняту і непогашену у встановленому порядку судимість, у тому числі за корисливі злочини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а тому, не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , оскільки не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Крім тог, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який пов`язаний із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя