У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , свідка (особи в якої вилучено майно) ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна -

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна.
В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008278 від 01.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Вказує, що на даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2018 року до Фонду гарантування фізичних осіб надійшло електронне повідомлення з банка-агента ПАТ «Кредобанк» про те, що 19.07.2018 року до відділення банку звернувся ОСОБА_6 з метою отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом ОСОБА_7 , користуючись довіреністю серії ННІ № 6558958. Цього ж дня, з іншого банка-агента, а саме ПАТ «Правекс Банк», надійшло аналогічне електронне повідомлення. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_7 , був вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «Дельта Банк», а на даний час є вкладником ПАТ «Форум» та має право отримати гарантовану суму відшкодування. Пред`явлена ОСОБА_6 довіреність викликала сумніви у працівників банку, а тому 01.08.2018 року в ході проведення оперативних заходів в приміщенні ПАТ «Кредобанк», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська,6, був виявлений ОСОБА_6 , який намагався отримати гарантовану суму за вкладом ОСОБА_7 . Останній в добровільному порядку, за власною згодою, надав для огляду та вилучення співробітникам поліції документи та підставі яких намагався отримати в приміщенні ПАТ «Кредобанк» гарантовану суму вкладу, а також наявний при ньому мобільний телефон, вилучення яких оформлено протоколом огляду місця події.
Окрім цього, в ході проведення огляду місця події, що мав місце 01 серпня 2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 6, в приміщенні ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення наступні речі та документи: копію довіреності від 19.07.2018 року на імя ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі № 1116; мобільний телефон марки "ALCATEL", імеі НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung I5 Pride» синього кольору в чорному чохлі ІМЕІ НОМЕР_3 та ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_5 та сім картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_6 .

Вказані речі вилучені у ОСОБА_4 протоколом огляду місця події від 01.08.2018 року.

Зазначає, що виявлені та вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова. З метою збереження речових доказів, які є засобами та знаряддям вчинення злочину, просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Звертає увагу, що вказане майно буде використано у якості доказів у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідча заявлене клопотання підтримала, просить таке задовольнити, надала пояснення аналогічні його доводам.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що майно добровільно не видавав, до кримінального правопорушення не має жодного відношення, ОСОБА_6 не знає, жодних коштів в банківській установі не мав наміру знімати.
Заслухавши думку слідчого та володільця майна, ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За приписами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
З наданих матеріалів кримінального провадження не вбачається причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення. У своєму допиті, свідок ОСОБА_6 надав лише показання щодо особи на ім`я ОСОБА_8 , при цьому не вказуючи будь-яких інших його даних.
ОСОБА_4 для впізнання ОСОБА_6 не пред`являвся, а тому висновок про те, що особа на ім`я ОСОБА_8 , про яку вказує ОСОБА_6 , як особу, що надавала йому копію довіреності, та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою, є передчасними.
В протоколі огляду місця події від 01.08.2018 року вказано, що ОСОБА_4 добровільно видав речі, а саме: копію довіреності від 19.07.2018 року на імя ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі № 1116; мобільний телефон марки «ALCATEL, імеі НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung I5 Pride» синього кольору в чорному чохлі ІМЕІ НОМЕР_3 та ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_5 та сім картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_6 .

Водночас, у цьому ж протоколі ОСОБА_4 вказав, що з таким не згоден.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що з протоколом він не погоджувався, оскільки жодного майна працівникам поліції добровільно не видав.
Під час огляду місця події чи після такого, ОСОБА_4 не затримувався, його особистий обшук чи огляд не проводився, повідомлення про підозру йому не вручалось.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим та матеріалами клопотання не доведено, що майно, на яке ініційоване накладення арешту, відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, та має стосунок до кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошено 06 серпня 2018 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1