Справа № 676/5226/17
Провадження № 1-кп/676/93/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, на утриманні одна неповнолітня дитина, в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 10 червня 2015 року близько 16 год. 05 хв. в АДРЕСА_2 , під час зустрічі з потерпілою ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, під вигаданим приводом надання допомоги в знятті прокляття з сім`ї потерпілої ОСОБА_6 , запевнила останню в правдивості своїх намірів, заздалегідь знаючи, що даний факт не відповідає дійсності, у в`язку з чим виконати обіцянку вона ніколи не зможе, запропонувала ОСОБА_6 передати належні її сім`ї золоті вироби та грошові кошти для проведення відповідного обряду зняття прокляття.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману щодо дійсності намірів обвинуваченої ОСОБА_9 і довіряючи останній, розраховуючи на повернення належного їй та її близьким родичам майна, направилась до свого місця проживання квартиру АДРЕСА_3 , де взяла золоте кільце 585 проби вагою 3 грама вартістю 459 грн. 46 коп. за один грам золота у виробі загальною вартістю 1378 грн. 38 коп., золотий браслет 585 проби вагою 5 грамів вартістю 459 грн. 46 коп. за один грам золота у виробі загальною вартістю 2297 грн. 30 коп., які належали їй на праві особистої приватної власності, пару золотих сережок 585 проби вагою 10 грамів вартістю 459 грн. 46 коп. за один грам золота у виробі загальною вартістю 4594 грн. 60 коп., які належали на праві особистої приватної власності потерпілій ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1 600 грн., що належали на праві спільної сумісної власності подружжя потерпілій ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 170000 російських рублів, вартість яких згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 10.06.2015 становила 3 грн. 79 коп. за 10 російських рублів на загальну суму 64430 грн., які належали рідному брату потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , з якими близько 17 год. повернулась до попереднього місця зустрічі з ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, переконала ОСОБА_6 у тому, що для зняття вищевказаного прокляття необхідні ще грошові кошти, які ОСОБА_6 необхідно принести разом із зазначеними вище грошовими коштами та ювелірними виробами на нове обумовлене місце зустрічі, а саме до будинку АДРЕСА_4 .

Потерпіла ОСОБА_6 , залишаючись бути обманутою щодо дійсності намірів обвинуваченої ОСОБА_9 та продовжуючи довіряти останній, повернулась до свого місця проживання, де відшукала ще грошові кошти в сумі 29 000 доларів США, вартість яких згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 10.06.2015 становила 21 грн. 17 коп. за 1 долар США на загальну суму 613 930 грн., які належали на праві спільної сумісної власності подружжя потерпілій ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_3 , з якими та раніше взятими зазначеними вище грошовими коштами і ювелірними виробами близько 19 год. 00 хв. прибула до обумовленого з ОСОБА_9 місця зустрічі, де передала їх останній. Отримавши від потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти та ювелірні вироби, обвинувачена ОСОБА_9 , доводячи до кінця свій злочинний намір, сказала потерпілій ОСОБА_6 пробігти три перехрестя і на третьому прочитати молитву «Отче Наш», а повертаючись назад, зірвати із дерев дев`ять листків, що ОСОБА_6 і зробила. А коли повернулась, виявила, що ОСОБА_9 зникла із грошовими коштами та ювелірними виробами у невідомому напрямку.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_9 шляхом обману заволоділа майном потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на загальну суму 688230 грн. 28 коп., чим завдала останнім майнову шкоду в указаному розмірі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, категорично заперечила факт заволодіння шляхом обману в потерпілої ОСОБА_6 грошовими коштами та ювелірними виробами та ствердила, що 10 червня 2015 року взагалі не була в м.Кам`янці-Подільському, як і ніколи не була в цьому місті, а зранку цього дня проходила в Луцькій міській лікарні №2 електрофорез після раніше проведеного хірургічного втручання на лівому плечі, після чого орієнтовно з 14-15 години до 20 год. на ставку біля м.Луцьк разом із друзями ОСОБА_12 та її чоловіком ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 святкували День народження спільної подруги ОСОБА_16 . Також ствердила, що з 2013-2014 років постійно користувалася одним номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Не зважаючи на те, що ОСОБА_9 винність в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, колегія суддів, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої у вчиненні зазначеного вище суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується наступними доказами.

А саме показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила ті обставини, що 10 червня 2015 року близько 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 навпроти майданчику з продажу будівельних матеріалів до неї підійшла раніше незнайома їй обвинувачена ОСОБА_9 та повідомила, що на її ( ОСОБА_6 ) сім`ю, зокрема на батька, наведено прокляття і щоб його зняти потрібні фото батька, кошти, золоті вироби (при цьому запевнила, що срібні вироби не підійдуть, а лише золоті), нова сукня, взуття, 2 баночки парфумів і відправила за ними додому. При цьому ОСОБА_9 сказала їй вимкнути мобільний телефон, щоб він не заважав проведенню цього обряду. Повіривши ОСОБА_9 , вимкнула мобільний телефон та направилась додому, де взяла 1600 грн., що належали батькам, 170000 російських рублів, які брат матері ОСОБА_11 передав для встановлення їх матері надгробного пам`ятника, свою сукню, 2 баночки парфум, золоте кільце 585 проби вагою 3 грама, золотий браслет 585 проби вагою 5 грамів, які належали їй, та пару золотих сережок 585 проби вагою 10 грамів, які належали матері. Зазначені грошові кошти, ювелірні вироби та інші речі замотала в сукню та повернулася до місця зустрічі з ОСОБА_9 , де остання її чекала. ОСОБА_9 завела її в дворик біля будинку, подивилася на фото батька і сказала, що цього не достатньо і вдома мають бути ще грошові кошти. Тоді ОСОБА_9 відала їй всі речі і знову відправила додому шукати грошові кошти. Однак, не знайшовши додаткових грошових коштів, вона знову повернулася до ОСОБА_9 на попереднє місце зустрічі. Але ОСОБА_9 наполягала, що вдома є ще грошові кошти, які обов`язково необхідні для зняття прокляття, та наполягала щоб вона все ж таки поверталася додому і їх відшукала, на що вона знову погодилася. При цьому ОСОБА_9 сказала залишити їй золоте кільце, що було в неї ( ОСОБА_6 ) на пальці руки, якщо вона їй довіряє, що вона і зробила. При цьому ОСОБА_9 сказала принести грошові кошти та золоті вироби уже не на попереднє місце зустрічі, а до приватного будинку, що розташований неподалік супермаркету «Сільпо» по вул.Нігинське шосе. Повернувшись втретє додому, все ж таки знайшла 29 000 доларів та зі всіма раніше зібраними грошовими коштами, ювелірними виробами та іншими речами близько 19 год. 00 хв. прийшла до обумовленого місця зустрічі. Зустрівшись біля одного з магазинів по вул.Нігинське шосе з ОСОБА_9 , остання повернула їй золоте кільце, а вона передала обвинуваченій усі зібрані грошові кошти, ювелірні вироби та інші речі. Побачивши в пакеті долари США, ОСОБА_9 поклала їх собі до кишені, зірвала з дерева декілька листків, дала їх понюхати та сказала пробігти три перехрестя і на третьому прочитати молитву «Отче Наш», а повертаючись назад, зірвати із дерев дев`ять листків, що вона і зробила. А коли повернулась, виявила, що ОСОБА_9 зникла із грошовими коштами та ювелірними виробами у невідомому напрямку. Не виявивши ОСОБА_9 , та зрозумівши, що остання її ошукала, відразу ж повідомила про дану подію працівникам поліції, яким детально описала ОСОБА_9 та повідомила перелік грошових коштів та золотих виробів, яким остання заволоділа в неї шахрайським способом.

Потерпіла ОСОБА_6 також ствердила, що в той день ОСОБА_9 була одягнута в коротку спідницю білого кольору та блузку з коротким рукавом рожевого кольору, а також описала обвинувачену за зовнішніми ознаками на той час меліруване світлого кольору волосся на голові з довжиною до плечей та татуаж брів. Зазначені зовнішні ознаки ОСОБА_9 вона дуже добре запам`ятала, а тому під час проведення впізнання за фотозмінками відразу ж без вагань впізнала обвинувачену, яку через деякий час побачила в кабінеті слідчого та ще більше переконалася, що саме ОСОБА_9 заволоділа в неї грошовими коштами та ювелірними виробами, в чому вона залишається абсолютно переконаною і до теперішнього часу.

На думку потерпілої ОСОБА_6 щодо неї обвинуваченою ОСОБА_9 був застосований гіпноз. Крім того, ОСОБА_9 повідомляла такі відомості, які запевнили її в тому, що дійсно ОСОБА_9 володіє відповідними здібностями зняття прокляття. Зокрема, повідомляла, що в ОСОБА_6 була хвора бабуся і нібито вона померла не своєю смертю, що фактично відповідало дійсності, оскільки бабуся померла в лікарні після хірургічного втручання. Також повідомляла, що у неї є брат-двійник, що також відповідало дійсності.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні, підтвердивши в деталях показання потерпілої ОСОБА_6 , суду показала, що в день події близько 10 год. поїхала в село. Пізніше розмовляла з донькою по телефону, яка повідомила, що відносить документи для проходження практики. Однак, пізніше ОСОБА_17 уже не відповідала на її неодноразові дзвінки, телефон доньки був вимкнутий. Лише близько 19 год. телефон Насті увімкнувся, але на виклик не відповіла. Пізніше до неї зателефонував з Російської Федерації чоловік та повідомив, що донька відала з дому всі грошові кошти. Пізно ввечері її з села забрав знайомий доньки та привіз до Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, де вже знаходилася ОСОБА_17 . Прибувши додому, виявила, що в квартирі повністю порушена обстановка, всі речі були розкиданні та перевернуті через те, що донька шукала грошові кошти, оскільки не знала місця їх знаходження, а також виявила відсутність в квартирі золотого кільця 585 проби вагою 3 грама, золотого браслету 585 проби вагою 5 грамів, які належали доньці, пару золотих сережок 585 проби вагою 10 грамів, які прейшли їй у спадок після смерті матері, грошових коштів в сумі 1 600 грн. та 29000 доларів США, що належали їй з чоловіком на праві спільної сумісної власності подружжя, та грошові кошти в сумі 170000 російських рублів, які її брат ОСОБА_11 , який проживає в Російській Федерації, передав для встановлення надгробного пам`ятнику їх матері. Як розповіла ОСОБА_17 вона відала вказані ювелірні вироби та грошові кошти незнайомій їй на той час жінці для зняття прокляття з їх сім`ї, будучи введеною останньою в оману. Також донька повідомила їй, що чітко запам`ятала за зовнішні ознаки жінку, яка шахрайським способом заволоділа їх майном, а саме запам`ятала очі, зачіску та форму брів, за якими художник відтворив обличчя цієї жінки, склавши так знаний «фоторобот», а згодом донька впізнала цю жінку, яка виявилася ОСОБА_9 , за фотознімками. Також ОСОБА_17 мала впізнавати цю жінку наживо, однак ОСОБА_9 категорично відмовилася від проведення такої слідчої дії, а тому Насті показали ОСОБА_9 в кабінеті слідчого і вона без вагань ствердила, що це саме та жінка. Внаслідок вчиненого злочину, вона і донька отримали сильний нервовий стрес, негативні наслідки якого не пройшли і до теперішнього часу. Крім моральної шкоди, внаслідок вчиненого злочину їх сім`ї була завдана також і значна майнова шкода, оскільки донька винесла з дому всі заощадження, які досить тривалий час накопичувалися. А тому просила призначити ОСОБА_9 найсуворіше покарання, яке передбачене санкцією ч.4 ст.190 КК України.

Зазначені показання потерпілих в судовому засіданні узгоджуються між собою та з іншими наведеними нижче наданими стороною обвинувачення доказами, а тому сумніватися в їх правдивості та об`єктивності у колегії суддів підстав не має.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 червня 2015 року (т.2 а.с.9), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, відразу ж після вчинення злочину повідомила про те, що 10 червня 2015 року близько 16 год. 05 хв. в м.Кам`янці-Подільському по вул.Привокзальній, поруч з територією з продажу будівельних матеріалів, невстановлена особа жіночої статті на вигляд близько 30 років, яка назвалася ОСОБА_18 , під приводом зняття порчі ввела її в оману та шахрайським способом заволоділа грошовими коштами в сумі 29000 доларів США, 170000 російських рублів, 1600 грн., а також ювелірними виробами: парою золотих сережок вагою близько 2 грам, золотим кільцем вагою близько 2 грам та золотим ланцюжком вагою близько 5 грам, які вона передала на прохання невстановленої особи поруч із продуктовим магазином, що по вул.Нігинське шосе, чим завдала майнову шкоду на загальну суму 689980 грн. 55 коп. При цьому потерпіла ОСОБА_6 під час відібрання від неї зазначеної заяви про вчинене кримінальне правопорушення повідомила прикмети особи, яка шахрайським способом заволоділа в неї грошовими коштами та ювелірними виробами, а саме вказала на прикмети цієї особи: особа жіночої статті, віком близько 30 років, зростом близько 165 см., худорлявої статури, зі смуглявим відтінком шкіри, брови та очі наведені «татуажем», була одіта в білу спідницю та рожеву блузку і яку вона зможе впізнати.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2017 року (т.2 а.с.23-24), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання чотирьох фотознімків осіб жіночої статті упізнала обвинувачену ОСОБА_9 за загальними рисами обличчя, зачіскою, усмішкою та формою брів як особу, яка 10 червня 2015 року шахрайським способом під приводом знятті порчі заволоділа в неї грошовими коштами та ювелірними виробами. На переконання колегії суддів указаний доказ є належним та допустимим, оскільки зазначена слідча дія була проведена з чітким дотриманням вимог діючого кримінального процесуального закону України, зокрема вимог ч.7 ст.223 КПК України в частині запрошення двох понятих та статей 228 і 232 КПК України щодо процедури проведення вказаної слідчої дії та відображення її результатів у відповідному протоколі. При цьому твердження сторони захисту, що вказаний протокол є недопустимим доказом, оскільки обвинувачена ОСОБА_9 різко відрізняється від інших осіб на фотознімках, не заслуговують на увагу та оцінюється колегією суддів критично, виходячи з наступних правових підстав. Так, відповідно до приписів частини другої статті 228 КПК України особа, яка підлягає впізнанню, разом з іншими особами тієї ж статті, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. З дослідженого колегією суддів протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що потерпілій ОСОБА_6 було пред`явлено для впізнання чотири пронумерованих, прошитих та скріплених мастичною печаткою №108 ГУНП в Хмельницькій області фотознімки осіб жіночої статті, серед яких на фотознімку під №3 є обвинувачена ОСОБА_9 .. При цьому, як вбачається із даних фотознімків на них зафіксовані всі особи однієї статті жіночої, які не мають різких відмінностей у віці та зовнішності, зокрема форми обличчя, кольору волосся, форми зачіски та брів. Тобто слідчим в повному обсязі виконі вимоги приписів ч.2 ст.228 КПК України, а твердження сторони захисту про протилежне є голослівним та спрямованим на уникнення відповідальності ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення.

Не ґрунтуються на вимогах закону та оцінюється судом критично і твердження сторони захисту про недопустимість зазначеного вище доказу через те, що згідно рапорту оперативного уповноваженого СКР Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_19 ( т.2 а.с.50) останній доповів начальнику зазначеного відділу міліції, що скласти фоторобот особи, яка шахрайським способом заволоділа майном потерпілої ОСОБА_6 , не представляється можливим, так як остання не пам`ятає обличчя зазначеної особи, а отже потерпіла ОСОБА_6 не могла впізнати по фотознімках ОСОБА_9 , виходячи з наступних підстав. Так, як було зазначено вище, потерпіла під час повідомлення про вчинення злочину відразу ж після його вчинення детально описала особу, яка шахрайським способом заволоділа в неї грошовими коштами та ювелірними виробами, та ствердила, що зможе дану особу впізнати (т.2 а.с.9), а тому в колегії суддів не викликає жодних сумнівів у тому, що потерпіла ОСОБА_6 не могла без стороннього впливу, як про це вважає сторона захисту, впізнати обвинувачену ОСОБА_9 . До того ж, зазначений вище рапорт працівника міліції не є процесуальним джерелом доказів, а є внутрішнім службовим документом, а тому визнається судом недопустимим доказом.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04 вересня 2017 року з доданими до нього фототаблицями (т.2 а.с.25-30), який також проводився у чіткій відповідності до вимог ст.240 КПК України з метою перевірки показань потерпілої ОСОБА_6 , згідно з якими остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдиві показання, у присутності двох понятих детально розповіла та показала місця зустрічі з обвинуваченою ОСОБА_9 та передачі останній грошових коштів і ювелірних виробів і ці її показання в деталях співпадають з її показаннями в судовому засіданні, що свідчить про їх правдивість та об`єктивність. А тому зазначений доказ визнається колегією суддів належним та допустимими доказом. При цьому твердження сторони захисту, що вказаний протокол є недопустимим доказом, оскільки в ньому не відображено детального маршруту, яким рухалася потерпіла, та його часового проміжку, не заслуговують на увагу, оцінюється колегією суддів критично та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення, позаяк метою проведення вказаної слідчої дії було перевірка показань потерпілої ОСОБА_6 в частині встановлення точного місця зустрічі з обвинуваченою ОСОБА_9 та передачі останній грошових коштів і ювелірних виробів, а не з метою перевірки показань потерпілої ОСОБА_6 в частині часового проміжку та маршруту від місць зустрічі з обвинуваченою до місця проживання потерпілої.

Правдивість показання потерпілої ОСОБА_6 , які вона послідовно давала як під час проведення досудового розслідування, так і під час судового розгляду, в частині часу та місць зустрічі з обвинуваченою ОСОБА_9 , а також остаточного передачі останній грошових коштів та ювелірних виробів, також об`єктивно підтверджується беззаперечним та не спростованим стороною захисту доказом, здобутим в порядку вимог глави 15 КПК України та ч.3 ст.333 КПК України, витребуваними в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» документами (т.1 а.с.164-166), які містять інформацію про вихідні та вхідні дзвінки, текстові повідомлення в період часу з 00 год. 00 хв. 09 червня 2015 року по 24 год. 00 хв. 11 червня 2015 року із зазначенням ІМЕІ терміналів та ретрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили на зв`язок абоненти, безпосередньо абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_2 , яким з показань потерпілої ОСОБА_6 вона користувалася станом на 10 червня 2015 року день вчинення злочину. При цьому, як вбачається з дослідженої в судовому засіданні наданої ПрАТ «Київстар» зазначеної вище інформації, що міститься на DVD-R диску (т.1 а.с.166), абонент мобільного зв`язку № НОМЕР_2 10 червня 2015 року о 16 год. 14 хв. та 16 год. 17 хв. знаходився в зоні покриття ретрансляційної антени «07153», що розташована в с.Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (ПП « ОСОБА_20 »), тобто в безпосередній близькості від місця розташування майданчика з продажу будівельних матеріалів по АДРЕСА_2 , де зі слів потерпілої ОСОБА_6 вона вперше зустрілася близько 16 год. 30 хв. з обвинуваченою ОСОБА_9 , а близько 19 год. 00 хв. в зоні покриття ретрансляційних антен «00131» та «10131», що розташовані відповідно по вул.Північна,81 (ЗАТ «Претль-кабель України») та вул.Хмельницьке шосе,32 (труба), тобто в безпосередній близькості від місця розташування домоволодіння АДРЕСА_4 , де зі слів потерпілої ОСОБА_6 вона втретє та востаннє зустрілася з обвинуваченою ОСОБА_9 і передала їй грошові коти з ювелірними виробами. Зазначеним доказом також підтверджено факти неодноразового 8 разів 10 червня 2015 року в період з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. здійснення дзвінків абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_3 , яким користувалася потерпіла ОСОБА_7 , на номер мобільного зв`язку № НОМЕР_2 , яким користувалася потерпіла ОСОБА_6 . Вказане об`єктивно підтверджує правдивість показань потерпілої ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_9 наказала їй відключити свій мобільний телефон, щоб це не заважало у проведені обряду зняття прокляття, а також показання потерпілої ОСОБА_7 в частині того, що вона в цей період часу неодноразово намагалася додзвонитися до доньки, однак мобільний телефон останньої був відключений.

Довідкою з офіційного сайту Національного банку України ( т.2 а.с.104) підтверджено ту обставину, що вартість 10 Російських рублів та 1 долара США станом на 10 червня 2015 року, тобто станом на день вчинення злочину, становило відповідно 3 грн. 79 коп. та 21 грн. 17 коп. Таким чином, із врахуванням зазначеної офіційної інформації Національного банку України встановлено, що вартість 29000 доларів США, якими шляхом обману заволоділа обвинувачена ОСОБА_9 , станом на день вчинення злочину 10 червня 2015 року становила 613930 грн. (29000х21,17=613930), а 170000 російських рублів 64430 грн. (170000/10=17000х3,79=64430).

Наданий стороною обвинувачення доказ на підтвердження вартості належних потерпілим ювелірних виробів, якими шляхом обману потерпілої ОСОБА_6 заволоділа обвинувачена, - довідка фізичної особи-підприємця ОСОБА_21 (т.2 а.с.102), відповідно до якої орієнтовна вартість одного грама золота у виробі 585 проби станом на 10 червня 2015 року становила 820 грн., визнається судом недопустимим доказом, оскільки дана довідка взагалі не містить обов`язкових реквізитів офіційного документу, зокрема дати її видачі, кому та у зв`язку з чим (на чий запит чи вимогу) видавалась, як і взагалі не відоме джерело походження даної довідки, тобто яким чином вона долучена до матеріалів кримінального провадження. До того ж, як вбачається з даної довідки, особа, яка її видала, зазначила лише про орієнтовну, а не чітко визначену, вартість одного грама золота у виробі 585 проби станом на 10 червня 2015 року, як і не містить відомостей чим обґрунтовуються такі висновки. Крім того, стороною обвинувачення не надано суду будь-яких підтверджуючих документів права фізичної особи-підприємця ОСОБА_21 надавати інформацію про вартість дорогоцінних металів у виробі. На підтвердження цієї обставини стороною обвинувачення надано суду лише посвідчену незрозуміло якою службовою особою ГУНП в Хмельницькій області (міститься лише підпис без зазначення посади, прізвища та ініціалів) фотокопію свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_4 , виданого 26 липня 2012 року Кам`янець-Подільською ОДПІ на ім`я фізичної особи-підприємця ОСОБА_21 . Проте, стороною обвинувачення не надано доказів того, що вказане свідоцтво платника єдиного податку на день видачі довідки було дійсне та не припинило свою дію, до того ж, як вбачається з цього ж свідоцтва, воно дійсне лише при наявності документа, що посвідчує особу, якій воно видане. Разом з тим, такий документ в матеріалах справи відсутній, що підтверджує ту обставину, що вказане свідоцтво платника єдиного податку не можна вважати дійсним, а отже відповідно і видану на його підставі від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_21 довідку про вартість золота у виробі.

Що стосується наданої стороною захисту довідки директора філії ПТ «Ломбард Синдикат-Плюс» - відділення №329 у м.Кам`янці-Подільському №010/18 від 27 січня 2018 року (т.1 а.с.119), відповідно до якої станом на 10 червня 2015 року заставна оціночна вартість 1 грама золота у виробі 585 проби становила 430 грн., то вказані відомості також колегією суддів не беруться до уваги, оскільки зазначена вартість встановлена безпосередньо в окремого господарюючого суб`єкта і є лише оціночною одиницею для застави ювелірних виробів із золота в указаний ломбард.

Разом із тим, наданий стороною захисту як доказ довідка з офіційного сайту Національного банку України про закупівельні ціни на дорогоцінні метали у брухті ( т.1 а.с.126-127), відповідно до якої станом на 10 червня 2015 року, тобто станом на день вчинення злочину, вартість одного грама дорогоцінного металу золота 585 проби в брухті становила 459 грн. 46 коп., визнається як належний та допустимий доказ на підтвердження вартості належних потерпілим ювелірних золотих виробів, якими шахрайським способом заволоділа обвинувачена ОСОБА_9 у потерпілої ОСОБА_6 , і саме вказана вартість колегією суддів береться до уваги та зазначається у мотивувальній частині вироку при викладені формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, так як це покращує становище обвинуваченої ОСОБА_9 , а отже в даному випадку колегія суддів у відповідності до вимог ч.3 ст.337 КПК України має право вийти за межі висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.

Також колегією суддів визнається недопустимим доказом сторони обвинувачення фоторобот особи, яка шляхом обману заволоділа грошовими коштами та ювелірними виробами в потерпілої ОСОБА_6 (т.2 а.с.52), який складений нібито художником зі слів потерпілої ОСОБА_6 і на якому зображено обличчя особи жіночої статті, риси якого візуально співпадають з рисами обличчя обвинуваченої ОСОБА_9 , оскільки на вказаному фотороботі відсутня будь-яка інформація про те, хто, коли, де та при яких обставинах його складав, а також із чиїх слів він складався та чи підтверджує особа, з чиїх слів він складався, правильність своїх показань в частині опису особи. До того ж, вказана процесуальна дія не зафіксована у процесуальний спосіб, що суперечить приписам статті 103 КПК України.

Невизнання ОСОБА_9 винності у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене особливо небезпечне діяння, а твердження сторони захисту, що обвинувачена на момент вчинення злочину знаходилася зовсім в іншому місці на ставку біля м.Луцька Волинської області, а отже фізично не могла вчинити злочин, тобто висунуте стороною захисту алібі обвинуваченої ОСОБА_9 , повністю спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , не вірити яким у колегії суддів підстав не має, зазначеними вище наданими стороною обвинувачення доказами, а також ще одним беззаперечним та не спростованим стороною захисту доказом, здобутим в порядку вимог глави 15 КПК України та ч.3 ст.333 КПК України, витребуваними в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» документами (т.1 а.с.189-191), які містять інформацію про вихідні та вхідні дзвінки, текстові повідомлення в період часу з 00 год. 00 хв. 09 червня 2015 року по 24 год. 00 хв. 11 червня 2015 року із зазначенням ІМЕІ терміналів та ретрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили на зв`язок абоненти, безпосередньо абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_5 , яким з показань свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та самої обвинуваченої ОСОБА_9 , остання користувалася з 2013-2014 років до моменту затримання, тобто і станом на 10 червня 2015 року день вчинення злочину. При цьому, як вбачається з дослідженої в судовому засіданні наданої ПрАТ «ВФ Україна» зазначеної вище інформації, що міститься на DVD-R диску (т.1 а.с.191), абонент мобільного зв`язку № НОМЕР_5 10 червня 2015 року з 12 год. 50 хв. до 20 год. 41 хв. знаходився на території м.Кам`янця-Подільського, а не в м.Луцьку Волинської області та його прилеглої території, як про це намагалася переконати колегію суддів сторона захисту на підтвердження алібі обвинуваченої ОСОБА_9 . До того ж, зазначеним доказом підтверджено також і ту обставину, що саме з 16 год. 44 хв. до 20 год. 38 хв. абонент мобільного зв`язку № НОМЕР_5 знаходився в зоні покриття ретрансляційної антени «025», що розташована по вул.Жукова,2 в м.Кам`янці-Подільському, тобто в період часу та орієнтовно в тому місці, де зі слів потерпілої вона передала саме обвинуваченій ОСОБА_9 грошові кошти та золоті вироби, а саме близько 19 год. біля будинку №34, що розташований по вул. Нігинське шосе в м.Кам`янці-Подільскому.

З цих же підстав колегією суддів оцінюється критично показання свідків сторони захисту ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які на підтвердження алібі обвинуваченої повідомили суду, що ОСОБА_9 саме 10 червня 2015 року в другій половині дня знаходилася на ставку біля м.Луцька, де святкувала разом із спільними друзями День народження ОСОБА_22 .. Крім того, зазначені свідки є зацікавленими в результатах розгляду справи та уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за вчинений особливо тяжкий злочин, оскільки ОСОБА_24 є донькою обвинуваченої, а ОСОБА_22 та ОСОБА_23 близькими подругами. До того ж, неправдивість показань свідка ОСОБА_23 про знаходження її разом із обвинуваченою ОСОБА_9 у другій половині дня 10 червня 2015 року на ставку біля м.Луцька Волинської області, об`єктивно спростовується беззаперечним та не спростованим стороною захисту доказом, здобутим в порядку вимог глави 15 КПК України та ч.3 ст.333 КПК України, витребуваними в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» документами (т.1 а.с.164-166), які містять інформацію про вихідні та вхідні дзвінки, текстові повідомлення в період часу з 00 год. 00 хв. 09 червня 2015 року по 24 год. 00 хв. 11 червня 2015 року із зазначенням ІМЕІ терміналів та ретрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили на зв`язок абоненти, безпосередньо абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_6 , яким з показань свідка ОСОБА_23 вона користувалася станом на 10 червня 2015 року день вчинення злочину. При цьому, як вбачається з дослідженої в судовому засіданні наданої ПрАТ «Київстар» зазначеної вище інформації, що міститься на DVD-R диску (т.1 а.с.166), абонент мобільного зв`язку № НОМЕР_6 10 червня 2015 року з 15 год. 19 хв. до 18 год. 35 хв. знаходився безпосередньо на території м.Луцька Волинської області, зокрема: о 15 год. 19 хв. в зоні покриття ретрансляційної антени «09052», що розташована по вул.Львівська,152б, о 15 год. 30 хв. та 15 год.47 хв. в зоні покриття ретрансляційної антени «09061», що розташована по вул.Ковельська,1, та о 16 год. 50 хв., 16 год. 51 хв., 17 год. 06 хв., 18 год. 11 хв., 18 год. 35 хв. в зоні покриття ретрансляційних антен 00051, 08051 та 08053», що розташовані по вул.Дружби народів,4, а не на ставку біля м.Луцька Волинської області, як про це намагалася переконати колегію суддів сторона захисту на підтвердження алібі обвинуваченої ОСОБА_9 .

Також судом оцінюються критично і інші надані стороною захисту докази на спростування доказів сторони обвинувачення щодо причетності обвинуваченої ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого злочину. Зокрема, стороною захисту надано суду як доказ на підтвердження алібі обвинуваченої, а саме перебування ОСОБА_9 на лікуванні в Володимир-Волинському територіальному медичному об`єднанні в період з 01 червня по 01 липня 2015 року, а отже неможливості знаходитися в зазначений період в м.Кам`янці-Подільському, - виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (т.1 а.с.53), що видана 30 жовтня 2017 року за №1460 Володимир-Волинським територіальним медичним об`єднанням на адвокатський запит захисника ОСОБА_10 (т.1 а.с.74), відповідно до якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07 по 14 серпня 2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в хірурга зазначеної медичної установи з діагнозом: «Шкірний гнійний панарицій пальця лівої кисті» і їй проведена операція проведено розкриття гнійника. Проте в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 категорично заперечила ту обставину, що будь-коли лікувалася в Володимир-Волинському територіальному медичному об`єднанні, що з 07 по 14 серпня 2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в хірурга зазначеної медичної установи з діагнозом: «Шкірний гнійний панарицій пальця лівої кисті», а також те, що їй проводилась операція з цього приводу - розкриття гнійника на пальці лівої кисті. Таким чином, показаннями самої обвинуваченої об`єктивно підтверджено ту обставину, що надана стороною захисту вказана виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого є фіктивною, а тому, як доказ, визнається судом недопустимим. На підтвердження фіктивності зазначеного документа свідчить також і той факт, що в графі «Місце проживання хворого» вказано лише АДРЕСА_5 , що не відповідає дійсності, та взагалі не зазначено населений пункт, а також той факт, що захисник ОСОБА_10 уже після його надання суду як доказу намагалася його повернути, про що подавала відповідне клопотання (т.1 а.с.72), яке судом було відхилене як безпідставне та таке, яке не передбачено діючим КПК України.

Також захисником ОСОБА_10 надано як докази непричетності ОСОБА_9 до заволодіння грошовими коштами та ювелірними виробами потерпілих та їх родичів фотокартки (т.1 а.с.54,116-118), на яких зафіксована обвинувачена ОСОБА_9 із різними зачісками та кольором волосся, які не співпадають із зачіскою та кольором волосся жінки, яка зі слів потерпілої вчинила відносно неї шахрайські дії. Проте, і ці докази оцінюються судом критично та визнаються недопустимими доказами, оскільки стороною захисту не надано суду жодних належних та допустимих доказів того факту, що вказані фотознімки були зроблені саме в період події злочину, не надано джерело походження вказаних фотознімків, хто, де, коли і яким чином проводилася фотозйомка, а також виготовлення фотознімків. До того ж , як вбачається з даних фотознімків форма зачіски та колір волосся в ОСОБА_9 на всіх фотознімках різні, а в судовому засіданні сама обвинувачена ствердила, що вона періодично змінювала зачіску та форму зачіски. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_9 безпосередньо перед вчиненням злочину, або відразу ж після його вчинення безперешкодно могла змінити форму зачіски та колір волосся, з якими могла і бути зафіксована на наданих стороною захисту фотознімках. В той же час, як вбачається з даних фотознімків фактично незмінними на них в обвинуваченої ОСОБА_9 залишалася форма брів, що виконані «татуажем», про що не заперечила в судовому засіданні і сама обвинувачена. При цьому, з показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 та даних протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_6 , остання постійно вказувала саме на цю характерну рису обличчя особи, яка незаконно заволоділа в неї грошовими коштами та ювелірними виробами.

Також не заслуговують на увагу та оцінюється судом критично твердження сторони захисту на підтвердження непричетності ОСОБА_9 до вчиненого злочину не виявлення під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 (т.2 а.с.89-91) ювелірних виробів, якими остання заволоділа в потерпілої ОСОБА_6 шахрайським способом, а також відсутністю відомостей з відділення №329 ПТ «Ломбард Синдикат-Плюс» у м.Кам`янці-Подільському про те, що ОСОБА_9 користувалася послугами вказаного ломбарду, тобто не заставляла в указаний ломбард в якості застави належні потерпілим золоті вироби (т.1 а.с.119), оскільки обшук за місцем проживання ОСОБА_9 проводився лише 03 серпня 2017 року (т.1 а.с.89-91), тобто через тривалий період через два роки і за такий тривалий період часу ОСОБА_9 могла безперешкодно розпорядитися зазначеними золотими виробами. А що стосується того факту, що ОСОБА_9 не закладала в якості застави у відділення №329 ПТ «Ломбард Синдикат-Плюс» у м.Кам`янці-Подільському належні потерпілим золоті вироби, то вказана обставина не спростовує факту непричетності ОСОБА_9 до вчиненого злочину та не підтверджує ту обставину, що обвинувачена в обов`язковому порядку повинна була би після незаконного заволодіння золотими виробами потерпілих закласти їх в заставу в ломбард. До того ж, стороною захисту надано суду лише інформації з відділення №329 ПТ «Ломбард Синдикат-Плюс» у м.Кам`янці-Подільському, у той же час на території лише міста Кам`янця-Подільського існує велика кількість ломбардів, у які ОСОБА_9 могла закласти в якості застави золоті вироби потерпілих.

Такими, що спрямовані на уникнення відповідальності обвинуваченої ОСОБА_9 за вчинене діяння, є також і твердження сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено тієї обставини, що ОСОБА_9 шляхом обману заволоділа саме тим майном, яке їй ставиться в вину, оскільки зазначена обставина повністю підтверджена в судовому засіданні показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, що свідчить про їх правдивість та об`єктивність, а також відсутність в колегії суддів підстав їм не довіряти. При цьому, потерпіла ОСОБА_6 відразу ж після вчинення злочину, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про заволодіння в неї невстановленою жінкою, як пізніше було встановлено ОСОБА_9 , під приводом зняття порчі шахрайським шляхом грошовими коштами в сумі 29000 доларів США, 170000 російських рублів, 1600грн., а також ювелірними виробами: парою золотих сережок вагою близько 2 грам, золотим кільцем вагою близько 2 грам та золотим ланцюжком вагою близько 5 грам. Про перелік цього ж майна (вид, розмір та кількість) потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдиві показання, постійно повідомляли в подальшому як під час проведення досудового розслідування, так і в судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , мало місце, дії обвинуваченої містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, і становить собою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах. Вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного діяння повністю доведена в судовому засіданні і вона підлягає покаранню за його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , у відповідності до положень ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», колегія суддів враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до категорії особливо тяжких; обставини його вчинення та наслідки; дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України хоч і являється особою, що не має судимостей, однак раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, умисного, корисливого злочину в подібний спосіб, за вчинення якого їй призначалось покарання з відстрочкою виконання вироку в частині основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.46-1 КК України (1960 року) (т.1 а.с.114-115), але належних висновків не зробила та вчинила новий аналогічний злочин, що свідчить про відсутність динаміки усвідомлення вчиненого та бажання до виправлення; характеризуючі її дані за місцем проживання, зокрема характеристики (т.1 а.с.51,52), які за змістом є формальними та не дають об`єктивних даних щодо особи, неперебування на обліках у лікарів нарколога та психіатра (т.2 а.с.109), наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини (т.2 а.с.108, т.1 а.с.52); відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої; позицію потерпілих про призначення ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі, та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України вважається такою, що не має судимостей, є жінкою та особою молодого віку, має на утриманні неповнолітню дитину, що у неї похилого віку хвора мати ( т.1 а.с.120-124), а також ураховуючи один епізод вчиненого суспільно небезпечного діяння, колегія суддів вважає на необхідне призначити ОСОБА_9 визначене покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних меж санкції вчиненого злочину з конфіскацією всього майна, що є її власністю, крім житла.

Також, ураховуючи ті обставини, що ОСОБА_9 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, умисного, корисливого злочину в подібний спосіб, за вчинення якого їй призначалось покарання з відстрочкою виконання вироку в частині основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.46-1 КК України (1960 року) (т.1 а.с.114-115), але належних висновків не зробила та вчинила новий аналогічний злочин, що свідчить про відсутність динаміки усвідомлення вчиненого та бажання до виправлення, протягом тривалого часу майже трьох років не вжила абсолютно ніяких заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим, враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого злочину та наслідки, що настали в результаті його вчинення, а також відсутності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_9 покарання статей 69 та 75 КК України.

На переконання колегії суддів, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 вчинила особливо тяжкий злочин, за вчинення якого їй призначено реальне покарання у виді позбавлення волі, з огляду на те, що ризики переховування від суду та продовження злочинної діяльності продовжують існувати, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 обраний щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_9 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього майна, що є її власністю, крім житла.

Строк покарання обчислювати з 24 травня 2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 08 вересня 2017 року по 23 травня 2018 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3