Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/611/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника державної установи
«Копичинська виправна колонія (№112)» ОСОБА_4
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в дистанційному провадженні з державною установою «Копичинська ВК №112» клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
15.04.2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ст. ст. 263 ч. 1, 309 ч.2, 70, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Засудженого: 12.06.2015 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 15.04.2014 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,-
Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 на підставі ст. 81 КК України, з тих підстав, що довів своє виправлення.
В судовому засіданні захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 підтримали клопотання з підстав наведених у ньому, і просили його задовольнити. Засуджений вказав, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Вказав, що відбув необхідну частину призначеного покарання у відповідності до ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що клопотання підлягає до задоволення.
Представник державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» в судовому засіданні вказав, що засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, став на шлях виправлення.
Суд, заслухавши засудженого, захисника засудженого, представника державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)», думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений 12.06.2015 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 15.04.2014 року і остаточно призначено покарання, у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 08.11.2015 року.
Кінець строку відбування покарання 08.10.2018 року.
Відповідно до ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, характеристики на засудженого ОСОБА_6 затвердженої 07.05.2018 року начальником «Копичинська виправна колонія (№112)» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.09.2015 року.
За час утримання в Чортківському слідчому ізоляторі порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.
Міру призначеного судом покарання в державній установі "Копичинська виправна колонія (№112)" відбуває з 23.09.2015 року. Працевлаштований розподілювачем робіт. До роботи відноситься добросовісно.
За період відбування покарання в державній установі "Копичинська виправна колонія (№112)" характеризується позитивно. За період відбування покарання в державній установі "Копичинська виправна колонія (№112)" допустив одне порушення установленого порядку відбування покарання, яке виразилось у зберіганні мобільного телефону, за що було накладено дисциплінарне стягнення. Однак після проведеної із ним виховної та профілактичної роботи засуджений змінив свою поведінку в кращу сторону і наданий час стягнення погашене у встановленому законом порядку. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, адміністрацією колонії був заохочений 4 (чотири) рази.
У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Дотримується тактовних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Здійснює належний догляд за майном та предметами, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість», «Підготовка до звільнення».
Соціальний зв`язок із рідними підтримує шляхом листування та особистих побачень отримує посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється у вчиненому. Позову на виконанні за виконавчими листами не має.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у виді зміни умов триманні шляхом переведення з дільниці ресоціалізації колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії, згідно ст.ст.100, 101 КВК України підлягав після фактичного відбуття 1/3 частини призначеного судом строку покарання - 18.09.2016 року. Постійно діючою комісією установи засудженому було задоволено у застосуванні даної заохочувальної норми ( протокол № 30 від 09.11.2016 року).
22.09.2017 року щодо засудженого було прийнято рішення про переведення його з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації колонії середнього рівня безпеки (протокол №22).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 23.03.2017 року. Постійно діючою комісією установи засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, згідно поданої заяви ( протокол №7 від 24.03.2017року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у відповідності до ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 28.09.2017 року. Постійно діючою комісією установи засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не довів свого виправлення ( протокол № 24 віл 06.10.2017 року).
Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи, засуджений ОСОБА_6 відбув передбачений ст. 81 КК України строк, у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.
Засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання у державній установі "Копичинська виправна колонія (№112)" з 15.10.2015 року по 09.11.2016 року був працевлаштований на виробництві установи в бригаді № 86( інструментальний цех), з 09.11.2016 року по 22.09.2017 року був працевлаштований на дільниці соціальної реабілітації різноробочим та з 15.11.2017 року по даний час працевлаштований розподілювачем робіт, що підтверджується довідкою, виданою підприємством державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» 07.05.2018 року, № 1570.
Отже, на думку суду за період відбування покарання в державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)», наявність заохочень у засудженого за дотримання норм, які визначають порядок, умови відбуття покарання та розпорядок дня установи, факт відбуття останнім необхідної частини призначеного покарання та його поведінка є підставою та достатніми при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 ..
Враховуючи вимоги закону, встановлені обставини, позицію засудженого та його захисника про те, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що матеріали клопотання, особової справи засудженого в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню злочинів. Засудженим ОСОБА_6 виконано обов`язкову підставу умовно-дострокового звільнення, останній довів своє виправлення, а тому клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , слід задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким , ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 5 (п`ять) місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1