КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1227/18
Провадження № 1-кп/534/170/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000417 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України № 33/2018 від 15.02.2018 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», на території обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено призов на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилось 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

13 березня 2018 року о 13 год. 00 хв. після проходження медичного огляду призовник ОСОБА_5 отримав бойову повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 08 год. 00 хв. 10 квітня 2018 року для відправлення у військову частину в зв`язку із призовом на строкову військову службу, при цьому останньому було роз`яснено наслідки ухилення від призову на строкову військову службу.

Проте, 10 квітня 2018 року, призовник ОСОБА_5 , розуміючи наслідки неявки у збірний пункт військкомату та бажаючи їх настання, у визначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про поважні причини неявки не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, передбачений ст.65 Конституції України, порушив вимоги ст.ст.1,2,15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкові служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», не з`явившись у вказаний у повістці час до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , тим самим ухилився від призову на строкову військову службу в Збройні Сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

Під час досудового розслідування, між прокурором Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

Сторонами у справі узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.335 КК України у виді двох років обмеження волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника, проаналізувавши наявні матеріли, прийшов до наступних висновків.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що вказаний злочин вчинив так та при тих обставинах, як це зазначено в обвинувальному акті.

Як вбачається з наявних матеріалів та пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст.335 КК України, оскільки він умисно ухилився від призову на строкову військову службу.

Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ст.335 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання до трьох років обмеження волі.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи чи інтереси сторін чи інших осіб. Узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі та його міра визначені в межах санкції ст.335 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти затвердження укладеної угоди не заперечував, посилаючись на її добровільність та відповідність вимогам чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

У відповідності до ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У таких випадках, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3-4 статті 75 КК України).
Отже, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 іспитовий строк з мінімальним терміном та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 серпня 2018 року між прокурором Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені злочину, передбаченого ст.335 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1