Справа №212/2223/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в дистанційному режимі відеоконференції , в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0002272 від 18.07.2016 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інвалідом не являється, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:14.07.2014 року Святошинським районним судом м.Києва за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання призначеного по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2014 року, більш суворим визначено до відбуття 3 роки позбавлення волі, звільнений 05.04.2016 року по відбуттю строку покарання за ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 року; 10.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 08.12.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2016 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі; 22.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднати покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року, остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно 17.07.2016 року, приблизно о 02.30 годині, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , разом з раніше не знайомою потерпілою ОСОБА_5 , побачив на шиї у останньої золотий ланцюжок вагою 18 грамів, 585 проби, плетіння «Бісмарк», та ладанку золоту із зображенням ікони Божої Матері. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців та тим, що потерпіла перебувала в стані легкого алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 однією рукою обійняв ОСОБА_5 та, непомітно для останньої, зняв з її шиї ланцюжок золотий, вагою 18 грамів, 585 проби, плетінням «Бісмарк», вартістю 19445,94 гривень (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1295 від 21.03.2018) разом із ладанкою золотою, вагою 3,46 грамів, 585 проби із зображенням ікони Божої Матері, вартістю 3737,94 гривень (згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №1295 від 21.03.2018). В подальшому для досягнення бажаного результату, ОСОБА_3 , золотий ланцюжок з ладанкою кинув на землю. Близько 04:50 години, ОСОБА_3 провів потерпілу ОСОБА_5 додому. Приблизно о 05:00 годині того ж дня, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном та обернення його на власну користь, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю потерпілої та можливих свідків, взяв із землі вищевказані ювелірні вироби та поклав їх собі до кишені шортів, тим самим сховавши викрадене майно. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 23183,88 гривень (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1295 від 21.03.2018).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі, суду пояснив обставини вчинення крадіжки майна , яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд керуються ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий, не працює, не навчається, на утриманні непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре, громадською корисною працею не займається, інвалідом не являється.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин обвинуваченим вчинено до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст.185 ч.2 КК України та остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом та ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: золота ладанка 585 проби, вагою 3,46 г. із зображенням Божої Матері, що передано потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку залишити у останньої за належністю.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.370,371, 374,395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2018 року за ч.2 ст.185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання до відбуття чотири роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня постановлення вироку 07.05.2018 року.

Зарахувати в строк відбування покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з моменту затримання з 01 вересня 2017 року.

Речові докази: золоту ладанку 585 проби, вагою 3,46 г. із зображенням Божої Матері, що передано потерпілій під зберігальну розписку залишити у користуванні ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1