Провадження: № 1-кп/484/227/18
Справа: № 484/1394/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року. м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громаданина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , згідно обвинувального акту раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

у відсутність представника потерпілої сторони - ОСОБА_5 (заява)

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов до залу Української національної лотереї ТОВ "СпортЛото" по вул. Корабельній, 18/40 в м. Первомайську Миколаївської області. Перебуваючи у вказаному залі до 01.00 год. 03.03.2018 року, граючи у гру за коп`ютером, ОСОБА_3 побачив, що касир закладу ОСОБА_6 відволіклася та не спостерігає за касою. В цей час, близько 01.00 години 03.03.2018 року у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення корисливого злочину, а саме заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, що знаходяться в касі. Виконуючи задумане, користуючись тим, що ОСОБА_6 відволіклась, а інші відвідувачі залу ТОВ "СпортЛото" за ним не спостерігають, ОСОБА_3 підійшов до сейфу, в якому знаходилася каса та відчинивши двері ключем, який був у замку, викрав з каси ТОВ "СпортЛото" грошові кошти в сумі 2600 грн., але в цей час був помічений касиром ОСОБА_6 , яка почала одразу кричати, щоб він повернувся та віддав гроші. Розуміючи, що його дії носять відкритий та протиправний характер і зрозумілі касиру, яка у словесній формі намагалася його зупинити, ОСОБА_3 відкрито викрав з каси вказану суму грошових коштів та зник з місця події, розпорядившись грішми на власний розсуд. Вказними діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ "СпортЛото" матеріальний збиток на суму 2600 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Спричинені потерпілому збитки не відшкодував.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 направив до суду заяву від 27.04.2018 року, в якій вказав, що бажає судовий розгляд справи проводити у його відстуність. Матеріальнй збитки обвинуваченим не відшкодовано.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 186 КК України. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.
Грошові кошти, якими заволодів обвинувачений, були не його, поскільки не перебували в його власності. ОСОБА_3 не мав на них жодного права та заволодів ними у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що викрадення чужого майна (грошових коштів) здійснювалось обвинуваченим несподівано, відкрито на очах в відповідальної особи потерпілої сторони, тому воно визначається як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України; на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; висновок досудової доповіді фаїхівця Первомайського МРВ з питань пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інвалідів на утримані немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, наведені обставини, вищезазначені дані про його особу.
Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті, за якою його обвинувачують.
Врахувавши тяжкість злочину, котрий є відповідно до ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: