Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/466/2018 Справа № 641/1993/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 09 січня 2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1.30.04.2009 Апеляційним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2.01.06.2011 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання;

3.18.12.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

4.12.09.2014 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

5.20.05.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.06.2016 по відбуттю строку покарання,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 24.09.2017 близько 05:00, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за чужий рахунок, скориставшись, що ОСОБА_4 спав, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі стола взяв, тим самим таємно викрав мобільний телефон «Bravis Omega», вартістю 1203 гривень 00 копійок. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно 24.09.2017 приблизно о 05:00 він, перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де викрав мобільний телефон «Bravis», який належить його знайомому. Викраденим майном він розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт викрадення його мобільного телефону «Bravis Omega», який стався 24.09.2017 приблизно о 05:00, в квартирі АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання по справі відсутні.

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Красноградським РВ з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі з покладанням на останнього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також думку потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягає на покаранні у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 1600 від 28.03.2018 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 429,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 429, 00 грн. (чотириста двадцять дев`ять грн. 00 коп.).

Речові докази: мобільний телефон «Bravis Omega», коробку з мобільного телефону «Bravis Omega» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суд через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1