Єдиний унікальний номер 225/2414/18
Номер провадження 11-кп/775/768/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції з ДУ «Торецька виправна колонія № 82» Донецької області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 05.06.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 засудженого 02.06.2008р. апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч.2 п.12 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення,

за участю засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05.06.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 засудженого 02.06.2008р. апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч.2 п.12 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення.

В обгрунтування свого рішення, суд першої інстанції зазначив в ухвалі, що засуджений ОСОБА_5 на час подання клопотання, відбув більше 2/3 строку покарання, призначеного за вироком суду, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення. При цьому, суд врахував характеристику начальника ДУ «Торецька виправна колонія №2» Донецької області ОСОБА_8 з якої вбачається, що засуджений стає на шлях виправлення, але повною мірою його не довів, потребує подальшого вивчення, тому не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, мав вісім стягнень, одинадцять заохочень, засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

На зазначену ухвалу засудженим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він:

- зазначає, що суд першої інстанції поверхово вивчив всі обставини справи, не врахував позитивні зміни в його поведінці, у зв`язку з чим просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та розглянути його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги засудженого та прохали її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та прохав залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги засудженого з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком апеляційного суду Донецької області від 02.06.2008р. за ст. 115 ч.2 п.12 КК України до позбавлення волі строком на п`ятнадцять років. Вирок набрав чинності 12.02.2009р. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08.02.2016р. зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення з 04.02.2008р. по 12.02.2009р., у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку з 04.02.2008р., кінець строку 25.01.2022р. За час відбування покарання з 12.05.2009р. в ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» Донецької області засуджений декілька разів змінював свою поведінку, як порушував режим відбування покарання, так і отримував заохочення, має 8 стягнень та 11 заохочень.

З характеристики на засудженого, яка надана начальником ДУ «Торецька виправна колонія №2» Донецької області ОСОБА_8 вбачається, що засуджений стає на шлях виправлення, але повною мірою його не довів, потребує подальшого вивчення, тому не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання (а.с. 15-16).

Відповідно до вимог ч.2, ч.3 п.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за умисний особливо тяжкий злочин і на день подачі клопотання відбув 10 років 3 місяці 14 днів, тобто він не мав право, за законом, на умовно дострокове звільнення, оскільки три чверті строку покарання, призначеного судом настане лише 04.08.2018р.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, з огляду на приписи ст. 6 КВК України, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, враховує, що аналізу підлягають дані про поведінку засудженої за весь період відбування покарання.

Проте, суд першої інстанції невірно послався на ч.2 п.2 ст. 81 КК України та нарахував, що засуджений відбув покарання 11 років 4 місяці 10 днів, тобто більше 2/ 3 строку покарання, призначеного вироком суду, оскільки покарання призначене засудженому судом за умисний особливо тяжкий злочин, та для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засуджений фактичного повинен відбути не менше трьох чвертей строку покарання.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне відмовити засудженому в умовно- достроковому звільненні від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки засуджений на момент звернення з клопотанням про умовно-дострокове звернення від відбування покарання не відбув три четверті строку покарання та не довід свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звернення від відбування покарання .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 05.06.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 засудженого 02.06.2008р. апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч.2 п.12 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 05.06.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 засудженого 02.06.2008р. апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч.2 п.12 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: