"02" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
28.09.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому він просить накласти арешт на майно сільськогосподарських культур, які знаходяться на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування у ДП «Благодатне», а саме:
Крім того, 11.09.2018 приблизно о 13.26 біля комплексу «Зерновий елеватор», розташованого за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Занки, вул. Станційна, 9, між представниками фермерських господарств «Строгий О.Ф» та «Слобожанські лани» виник конфлікт, під час якого учасниками конфлікту застосовано вогнепальну (травматичну) зброю, що призвело до грубого порушення громадського порядку та травмування людей та працівників правоохоронних органів.
Згідно показань потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 08.09.2018 на території елеватору, розташованого в с.Занки Зміївського району Харківської області зайшли невідомі, які повідомили, що зазначений комплекс тепер належить ФГ «Слобожанські лани», проте, безпосередньо ОСОБА_5 будь-яких дій щодо переоформлення прав на підприємство не здійснював. Яким чином здійснено перереєстрацію, йому не відомо.
Заволодіння врожаєм ДП «Благодатне» здійснювалось на підставі договору №63/1 від 18.10.2017 про спільну обробку земель між ДП «Благодатне» та ФГ «СВАМ-АГРО». Допитаний в ході досудового розслідування заступник директора ДП «Благодатне» ОСОБА_7 оглянувши вищевказаний договір повідомив, що в ньому підроблені його підпис та відтиск печатки державного підприємства.
Таким чином, виходячи з матеріалів кримінального провадження та зібраних в ході досудового розслідування доказів, у слідства є всі підстави вважати, що невстановлені на даний час слідством особи, за попередньою змовою, шляхом підробки документів та переоформлення прав на ФГ «Строгого О.Ф.» вчиняють актині дії, спрямовані на незаконне заволодіння майном підприємств ФГ «Строгого О.Ф.» та ДП «Благодатне», а саме комплексом «Зерновий елеватор», що розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Занки, вул. Станційна, 9, грошовими коштами, що знаходяться на рахунках ФГ та врожаєм 2018 року, що знаходиться на території комплексу «Зерновий елеватор» та на полях, якими на законних підставах користуються суб`єкти господарської діяльності. Вказаний врожай ФГ «Строгого О.Ф.» та ДП «Благодатне» фактично є предметом злочинного посягання, тобто предметом злочинів, передбачених ч. 2 ст. 206-2 та ст. 356 КК України.
Зазначені посіви, відносно яких вчиняються дії, направлені на їх заволодіння невстановленими особами у ДП «Благодатне», є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим 16.09.2018 винесена постанова, і саме вказані посіви продовжують знаходитись на полі. У разі, якщо на них не буде накладено арешт, невстановлені особи, зможуть безперешкодного зібрати їх, вивезти з полів та у подальшому розпорядитися на власний розсуд.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що посіви, які знаходяться на вищевказаних земельних ділянках можуть бути втрачені, якщо вони не будуть зібрані, що призведе до завдання збитків державі в особі Державного Підприємства «Благодатне».
Зважаючи на те, що вищевказані посіви знаходяться на відкритих земельних ділянках є достатньо підстав вважати, що невстановлені особи можуть продовжити спроби заволодіти врожаєм ДП «Благодатне», який знаходиться на вищевказаних земельних ділянках на території с. Благодатне, Зміївського району, Харківської області.
Слідчим зазначено, що з метою збереження речового доказу відповідно до ч. 4 ст. 100 КПК України, у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість, з метою недопущення втрати речового доказу так, як посів може осипатися після достигання і його збирання не буде можливим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на посіви сільськогосподарських культур, які знаходяться на земельних ділянках з наданням дозволу на збирання врожаю, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що просить винести ухвалу.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представник ДП «Благодатне» власника майна адвокат ОСОБА_8 надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на посіви сільськогосподарських культур без участі представника підприємства, повністю його підтримуючи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 347, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 294, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 206-2, ч. 2 ст. 345 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважає за необхідне накласти арешт нанаявні посіви сільськогосподарських культур на вищезазначених земельних ділянках на території Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, які перебувають на праві постійного користування у ДП «Благодатне», шляхом заборони будь-яким особам розпоряджатися та користуватися сільськогосподарськими культурами, посів яких здійснено ДП «Благодатне», у тому числі проводити збір врожаю сільськогосподарських культур, що знаходяться на вказаних земельних ділянках, окрім Державного підприємства «Благодатне» та осіб, яких наділить правами, відповідно до чинного законодавства, уповноважена особа ДП «Благодатне» і в присутності, належним чином, уповноваженої особи ДП «Благодатне».
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий судя,
Накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур, які знаходяться на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування у ДП «Благодатне», а саме:
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1