Справа № 191/4166/17
Провадження № 1-кс/191/1076/18
У Х В А Л А
іменем України

23 жовтня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0001629 від 19.09.2016 року, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 19.09.2016 до Синельниківського ВП з заявою звернувся гр. ОСОБА_5 , в якій просить притягнути до відповідальності в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка зловживаючи службовим становищем, шляхом підроблення документів 16.09.2015 заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , чим завдала останньому матеріальний збиток, сума якого встановлюється.

За даним фактом СВ Синельниківського ВП відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001629 від 19.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато розслідування.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у 2012 році в банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він взяв кредит в сумі 400 000 грн., який поступово виплачував. Але у 2014 році курс долару підвищився та він не встигав виплачувати кредитні зобов`язання. Після цього банк подав на нього цивільний позов. В цей час до нього звернувся ОСОБА_7 , з пропозицією виплатити його борг перед банком, а він в залог на його знайомого ОСОБА_8 переоформить свій будинок в АДРЕСА_1 , до виплати йому боргу. На його пропозицію він погодився. Але борг він йому так і не виплатив. Коли він переоформляв будинок, то будь-яких документів від ОСОБА_7 він не отримав. В подальшому його будинок був проданий іншим особам, а ОСОБА_7 подав до суду цивільний позов про відшкодування йому збитків.

Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 09.04.2016 року виконавчою службою Синельниківського відділу було відкрите провадження за фактом стягнення на користь ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 520 000 грн. та накладено арешт на його майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , на автомобіль «Пежо Партнер, 2007 р.в.,» та на земельну ділянку площею 0,0343 га.

Після цього, 22.06.2015 року, ОСОБА_7 разом з в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 приїхали та описали все його майно та наклали на нього арешт. Та в цей же вечір забрали автомобіль «Пежо партнер» державний номер НОМЕР_1 , але тех. паспорт він залишив собі. ОСОБА_6 сказала, що його автомобіль буде знаходитись на штраф-майданчику в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після цього наступного дня о 06-00 годин він прийшов до Синельниківського МВ та побачив, що його автомобіля не було. Після цього у ОСОБА_6 спитав де знаходиться його автомобіль, вона відповіла, що автомобіль знаходиться в АДРЕСА_3 на спец. майданчику. Після цього, 23.10.2015 він написав запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для надання офіційної відповіді про місцезнаходження його майна. 16.11.2015 року йому надали письмову відповідь, що автомобіль знаходиться в АДРЕСА_3 . Після цього він поїхав в м. Дніпро, де виявив, що його автомобіля там немає. Після цього він склав договір про надання юридичних послух з адвокатом ОСОБА_9 , який ознайомившись з матеріалами провадження встановив, що ОСОБА_6 всупереч інтересам служби винесла завідомо незаконне рішення про звільнення майна боржника з-під арешту та його автомобіль було продано мешканцю м. Синельникове ОСОБА_10 , та саме вона винесла постанову про звільнення майна боржника з-під арешту від 04.09.2015 року. Після цього ОСОБА_6 склала та надала в ІНФОРМАЦІЯ_5 акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна, в яких нібито прийняли участь покупці ОСОБА_11 , АДРЕСА_4 , та ОСОБА_10 , АДРЕСА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він мешкає разом з батьком ОСОБА_10 та на протязі тривалого часу він займається перекупкою автомобілів. В 2015 році через свого знайомого вирішив придбати автомобіль «Пежо Партнер», який був виставлений на торги через Синельниківське міське управління юстиції. Даний автомобіль йому запропонував придбати його знайомий ОСОБА_13 . Він разом з ОСОБА_13 поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де на його батька був переоформлений автомобіль. Угодою займався ОСОБА_13 . В будь-яких аукціонах він участі не приймав. З ОСОБА_6 з приводу купівлі автомобіля «Пежо Партнер» ні він ні його батько не спілкувався. Через два місяці він перепродав вказаний автомобіль.

На теперішній час місце знаходження зазначеного майна не встановлено. Зокрема, автомобіль «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 є предметом злочину і на його заволодіння спрямовано кримінальне правопорушення.
Під час проведення досудового розслідування виникають ризики того, що невстановлені особи будуть продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, направлене на заволодіння транспортним засобом та, в подальшому, реалізовувати його з використанням добропорядних набувачів.
Виходячи з вищевикладеного та відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження, є реальні підстави вважати, що невстановлені особи незаконно заволодіють та, в подальшому, реалізують зазначений транспортний засіб.
Таким чином, вказане майно є предметами (об`єктами) кримінального правопорушення, на яке направлено злочинний умисел невстановлених осіб, з метою ймовірного незаконного збагачення.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичної або фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
03.09.2018 до Синельниківського ВП надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_14 , в якому останній просить звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Пежо Партнер», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .

Слідчий вважає, що з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на незаконне заволодіння майном ( автомобілем «Пежо Партнер»), недопущення безпідставного відчуження його, виникає необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є предметом кримінального правопорушення, яке незаконно вилучено у власника та, в подальшому, реалізоване добропорядним набувачам.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що з метою недопущення безпідставного відчуження, є необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є предметом кримінального правопорушення, яке незаконно вилучено у власника та, в подальшому, реалізоване добропорядним набувачам, а також може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також для забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, суд вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на рухоме майно потерпілої ОСОБА_14 , а саме на транспортний засіб «Пежо Партнер» VIN/ Номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження вищевказаним майном.

Заборонити державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Зобов`язати державного реєстратора або інших осіб, уповноважених на вчинення реєстраційних дій (посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , нотаріусів) внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1