Справа № 699/260/18
Номер провадження № 1-кп/699/91/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000116 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, одружений, офіційно непрацевлаштований, військовозобов`язаний, раніше не судимий, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника органу пробації ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 08.03.2018 року у темну пору доби близько 20 год. 30 хв., вільно зайшовши через відчинені двері у кімнату гаражного приміщення, тобто маючи вільний доступ до неї, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , з яким склалися неприязні відносини, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою змусити ОСОБА_6 до відшкодування вартості поламаного ним телефону, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільні телефони, які належали ОСОБА_6 , «Nomi i4510» та «TWOE E450R», вартість яких становить 950 грн. та 2 099 грн., відповідно, які лежали на столі біля ліжка ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 3 049 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів щодо обставин, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, зокрема: щодо події кримінального правопорушення, розміру заподіяної матеріальної шкоди, а також обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого.
Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у інкримінованому йому діянні свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких він 08.03.2018 року у темну пору доби, орієнтовно близько 20 год. 30 хв. прийшов у приміщення гаражу, до якого є вільний доступ сторонніх осіб, в якому проживає ОСОБА_6 , з метою забрати у нього кошти за ремонт телефону своєї дружини, який поламав ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_6 спав та він не зміг його розбудити, щоб домовитись коли той поверне гроші, а поруч біля нього на столі лежало 2 мобільні телефони, він вирішив забрати собі вказані телефони, у якості гарантії, що той поверне кошти, витрачені на ремонт телефону дружини. Після цього, взявши вказані 2 мобільні телефони він пішов у власних справах. Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_6 , щоб повернути його телефони, однак він сказав, що не віддасть їх поки той не поверне кошти, або ж нехай звертається у поліцію. Наступного дня він повернув мобільні телефони, які викрав у ОСОБА_6 оскільки до нього приїхали працівники поліції.

Додатково пояснив, що усвідомлює протиправність своїх дій, однак не бачив іншого способу змусити ОСОБА_6 повернути кошти за ремонт телефону дружини.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав суду пояснення за змістом яких він проживає у окремій кімнаті приміщення гаражу, що за адресою: АДРЕСА_1 , до якої є вільний доступ сторонніх осіб. 08.03.2018 року він проснувся у темну пору доби, орієнтовно після 21 год. та виявив відсутність 2 мобільних телефонів «Nomi i4510» та «TWOE E450R», які зазвичай лежали на столі біля ліжка. Виявивши їх відсутність він пішов до сусіда ОСОБА_8 оскільки подумав, що міг випадково залишити їх у нього. ОСОБА_8 повідомив йому, що бачив його мобільні телефони у ОСОБА_4 , та той йому повідомив, що взяв їх щоб прискорити повернення грошей за ремонт телефону дружини. Після цього він з телефону ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_4 , щоб той повернув його мобільні телефони, однак ОСОБА_4 сказав, що лише після того як він поверне гроші, або ж нехай звертається до поліції. Наступного дня він звернувся з відповідною заявою до поліції, та в подальшому працівниками поліції йому повернуто мобільні телефони під відповідальну розписку.

Також підтвердив факт, що раніше, до вказаних подій, він випадково взяв собі телефон дружини ОСОБА_4 , а коли повертав їй його, то він вже був у несправному стані. Додатково пояснив, що жодних претензій до ОСОБА_4 він не має. Просив суд не карати суворо ОСОБА_4 за вчинене.

Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується також письмовими доказами, які визнані судом належними та допустимими, а також безпосередньо досліджений у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.03.2018 року встановлено, що місцем вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , та до якого є вільний доступ сторонніх осіб.

Згідно висновку експерта від 13.03.2018 року вартість бувших у використанні телефонів моделі «Nomi i4510» становить 950 грн., «TWOE E450R» 2 099 грн.

Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні доведена у повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчиненого діяння.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до змісту досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_4 заробляє на життя тимчасовими заробітками. Проживає разом з дружиною, три дорослі доньки проживають окремо, стосунки у сім`ї нормальні. Іноді зловживає спритними напоями, авторитетом серед жителів села не користується. Має позитивні плани на майбутнє, зокрема матеріально допомагати дорослим дітям. До вчиненого правопорушення ставиться серйозно, усвідомлює наслідки вчиненого, визнає свою провину, розкаюється, шкодує про вчинене. Відповідно до статистичних та динамічних даних має середні рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства. Також вказано, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі.

Представник органу пробації додатково пояснив, що обставин, які б унеможливлювали призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, ним не встановлено.

У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_4 повторно вказав, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння. Просив суд призначати його покарання у виді громадських робіт, щоб він своєю суспільно-корисною працею довів своє виправлення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутність обмежень до відбуття покарання у виді громадських робіт; висновки досудової доповіді; думку прокурора про призначення покарання у виді громадських робіт та потерпілого ОСОБА_6 про призначення не суворого покарання.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення йому покарання у виді громадських робіт, визначивши їх мінімальний строк відбуття, у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, вважаючи, що саме ця міра покарання буде справедливою та достатньою для нього.

Розмір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням становить 3 049 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 50, 56, 65, 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Підстави для обрання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази, а саме: мобільні телефони моделі «Nomi i4510» та «TWOE E450R», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 відповідно до зберігальної розписки від 14.03.2018 року, залишити у його розпорядженні, як власника.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати у суді копію даного вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1