Справа 522/9769/17
Провадження № 1-КП/522/1147/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
За участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000253 від 04.04.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчуг, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України.

В С Т А Н О В И Л А

Протягом березня-квітня 2017 року ОСОБА_7 здійснив вербування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою їх сексуальної експлуатації на території інших держав при наступних обставинах.
Так, в березні 2017 року, більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому місці, маючи умисел на здійснення вербування кількох осіб з метою подальшого їх переміщення за межі України для сексуальної експлуатації за грошову винагороду, діючи з корисливих мотивів, повідомив невстановлену слідством особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, що має можливість працевлаштувати кількох молодих дівчат у Республіці Туреччина на високооплачувану роботу. При цьому, ОСОБА_7 не поставив до відома про свій злочинний намір дану особу, передав їй номера своїх мобільних телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щоб, при нагоді, вона могла передати його дівчатам, які шукають роботу.
Далі, в березні 2017 року невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись у центрі м. Одеси в розмові з ОСОБА_8 дізналася, що вона займається пошуком роботи та розповіла, що її знайомий ОСОБА_7 має можливість праце влаштувати кількох молодих дівчат у Туреччині та передала їй номер телефону останнього.
Приблизно 27.03.2017 ОСОБА_8 зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_7 та під час розмови останній запропонував їй зустрітися цього ж дня, близько 15.30 год. біля кафе «Нона», розташованого по вул. Пантелеймонівська, 64 у м. Одесі.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вербування останньої з метою сексуальної експлуатації з використанням уразливого стану особи, переслідуючи мету наживи ОСОБА_7 під час зустрічі з ОСОБА_8 дізнався, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності на утриманні малолітньої доньки, та переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях став пропонувати роботу повією на території Туреччини.
При цьому, ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_8 умови проживання та праці, а також розміри оплати за надання нею сексуальних послуг клієнтам та пояснив, що вона буде проживати в будинку при нічному клубі з іншими дівчатами, які теж працюють повіями, її забезпечать харчуванням та за місяць вона буде заробляти від 8000 до 10000 доларів США. Також, пообіцяв оплатити витрати, пов`язані з оформленням необхідних документів, та вартість дороги до Туреччини, які ОСОБА_8 повинна буде відробити, поставивши тим самим потерпілу в залежне від нього матеріальне положення.
Згодом в телефонній розмові ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що він не зможе працевлаштувати її в Туреччині, проте працевлаштує її повією в м. Дубаї Об`єднаних Арабських Еміратів на тих самих умовах.
Крім того, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на ринку «Привоз» у м. Одесі в розмові з ОСОБА_11 дізналася, що вона займається пошуком роботи та розповіла, що її знайомий ОСОБА_7 має можливість допомогти з працевлаштуванням за кордоном та передала їй номер телефону останнього.
Приблизно 30.03.2017 року ОСОБА_11 зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_7 та під час розмови останній запропонував їй зустрітися цього ж дня, близько 15.00 год. біля кафе «Нона», розташованого по вул. Пантелеймонівська, 64 у м. Одесі.
Продовжуючи свій єдиний злочинний намір направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, ОСОБА_7 під час зустрічі дізнався, що ОСОБА_11 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності на утриманні двох малолітніх дітей, та переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях став пропонувати роботу повією на території Туреччини.
При цьому, ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_11 умови проживання та праці, а також розміри оплати за надання нею сексуальних послуг клієнтам та пояснив, що вона буде проживати в будинку при нічному клубі з іншими дівчатами, які теж працюють повіями, її забезпечать харчуванням та за місяць вона буде заробляти від 8000 до 10000 доларів США. Також, пообіцяв оплатити витрати, пов`язані з оформленням необхідних документів, та вартість дороги до Туреччини, які ОСОБА_11 повинна буде відробити, поставивши тим самим потерпілу в залежне від нього матеріальне положення.
Згодом в телефонній розмові ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що він не зможе працевлаштувати її в Туреччині, проте працевлаштує її повією в м. Дубаї Об`єднаних Арабських Еміратів на тих самих умовах.
Крім того, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на ринку «Привоз» у м. Одесі в розмові з ОСОБА_10 дізналася, що вона займається пошуком роботи та розповіла, що її знайомий ОСОБА_7 має можливість допомогти з працевлаштуванням за кордоном та передала їй номер телефону останнього.
03 квітня 2017 року ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_7 , який продовжуючи свій єдиний злочинний намір направлений на вербування останньої з метою сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, довідавшись в телефонній розмові, що ОСОБА_10 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності грошових боргів, та переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях став пропонувати роботу повією на території Туреччини.
При цьому, ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_10 умови проживання та праці, а також розміри оплати за надання нею сексуальних послуг клієнтам та пояснив, що вона буде проживати в оплачуваному будинку з іншими дівчатами, які теж працюють повіями, її забезпечать харчуванням та за надання сексуальних послуг отримуватиме приблизно 25000-35000 доларів США за три місяці. Також, пообіцяв оплатити витрати, пов`язані з оформленням необхідних доку ментів для виїзду до Туреччини, які ОСОБА_10 повинна буде виплатити з першої зарплати, поставивши тим самим потерпілу в залежне від нього матеріальне положення.
Крім того, 31.03.2017 невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись у центрі м. Одеси в розмові з ОСОБА_9 дізналася, що вона займається пошуком роботи та розповіла, що її знайомий ОСОБА_7 має можливість працевлаштувати кількох молодих дівчат у Туреччині та передала їй номер телефону останнього.
У свою чергу ОСОБА_9 06.04.2017 зателефонувала ОСОБА_7 , який продовжуючи свій єдиний злочинний намір направлений на вербування останньої з метою сексуальної експлуатації з використанням її уразливого стану, довідавшись в телефонній розмові, що ОСОБА_9 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності
грошових боргів, наявності на утриманні малолітньої доньки, та переконавшись, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях став пропонувати роботу повією на території Туреччини.
При цьому, ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_9 умови проживання та праці, а також розміри оплати за надання нею сексуальних послуг клієнтам та пояснив, що вона буде проживати в будинку з іншими дівчатами, які теж працюють повіями, її забезпечать харчуванням та за надання сексуальних послуг отримуватиме приблизно 30000-50000 доларів США за три місяці. Також, пообіцяв оплатити витрати, пов`язані з оформленням необхідних документів для виїзду до Туреччини, які ОСОБА_9 повинна буде виплатити з першої зарплати, поставивши тим самим потерпілу в залежне від нього матеріальне положення.
Також, з метою остаточного переконання потерпілої, запевнив останню, що він раніше неодноразово відправляв дівчат, які згодом поверталися додому і їм нічого не загрожувало.
Після цього, ОСОБА_7 придбав авіаквитки рейсом «Odessa - Dubbai» вильот 08.04.2017 о 14:40 на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які оплатив самостійно.
У подальшому, 08.04.2017 о 12.00 годині ОСОБА_7 разом зі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 прибули до міжнародного аеропорту «Одеса», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, де після проходження митного контролю, ОСОБА_7 було затримано працівниками поліції.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в даному вироку, не оспорюючи доказів у кримінальному проваджені щодо обставин їхнього скоєння. У вчиненому розкаявся, провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_7 своєї провини в інкримінованому йому злочині за ст. 149 ч.2 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 149 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: вербування людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинене щодо кількох осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання.
Суд зокрема враховує: першу судимість ОСОБА_7 , його позитивну характеристику, щире визнання і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, і з урахуванням всіх обставин справи, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 дію ст. 69 КК України призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 149 КК України.
Беручи до уваги, що ОСОБА_7 був затриманий 25 квітня 2017 року, до суду утримувався під вартою і більше на волі не знаходився, суд вважає, що строк відбування покарання йому слід обчислювати з 25 квітня 2017 року, тобто з дня його фактичного затримання.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 25 квітня 2017 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015 р.) зарахувати, в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2017 року на вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_7 майно, а саме на мобільний телефон марки «Айфон 5S»з сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_2 ; банківську картку банку ПриватБанк скасувати.

Речові докази у справі: /мобільний телефон марки «IPhone 5 S», картка «ПриватБанк»/ - вважати повернутими за належністю ОСОБА_7 ; /електронний авіаквиток рейсом № 0724 «Дубаи- Одесса» на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_12 / - зберігати в матеріалах справи; /протокол НСРД прим. №1 «нетаємно» від 16.05.2017р., № 795 н/т на 4 арк.; протокол НСРД, прим. №1, «нетаємно», від 16.05.2017р., № 796 н/т на 4 арк.; протокол НСРД, прим. №1, «нетаємно», від 16.05.2017р., № 797 н/т на 4 арк.; протокол НСРД, прим. №1, «нетаємно», від 19.04.2017р., № 798 н/т на 8 арк.; оптичний носій інв. №318 н/т. оптичний носій інв. №319 н/т/ - зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2