Провадження №: 1-кп/752/282/18
У Х В А Л А
16.05.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження № 0003921 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В ході судового розгляду, на обговорення поставлено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених.
Прокурор відмітив на необхідності продовження строку тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду або вчинять інший злочин, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку.
Захисник ОСОБА_6 заперечила стосовно продовження строку тримання під вартою, просила визначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розмір застави.
Обвинувачені підтримали позицію захисника.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством.
Крім того, судом при обранні міри запобіжного заходу під час досудового розслідування враховувалися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особи підозрюваних. У суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків.
Вказане свідчить про те, що обвинувачені, в разі звільнення з-під варти, можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень, впливати на свідків чи потерпілого, або вчинити новий злочин.
Одночасно, суд вважає за необхідне відмовити в клопотанні захисника ОСОБА_6 , оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, а тому суд не визначає розмір застави обвинуваченим у даному кримінальному проваджені.
Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Крім того Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Враховуючи викладене та те, що спливає строк з дня продовження дії існуючого запобіжного заходу, та немає реальної можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 15.07.2018 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
у задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_6 - відмовити
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 15.07.2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1