Справа № 147/591/18
Провадження № 1-в/135/81/18
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області ст. лейтенанта ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області ст. лейтенанта ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, із встановленими судом обов`язками відповідно до ст.76 ч.1 п. п. 2,3,4 КК України.

Згідно подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік 05.01.2018 року. 10.01.2018 року його було ознайомлено із порядком виконання відбування покарання, попереджено про наслідки невиконання вироку суду та поставлених на нього обов`язків. Проте він неодноразово не з`являвся на реєстрацію до Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації, всі виклики ігнорував. 13.04.2018 року при виїзді за місцем проживання ОСОБА_5 було встановлено, що він покинув місце проживання та виїхав в невідомому напрямку, місце знаходження його невідоме. 16.04.2018 року згідно надісланого запиту Оляницька сільська рада повідомила, що місце знаходження та місце перебування засудженого ОСОБА_5 невідоме.

Також, з відповідей на запити відділу з питань пробації вбачається, що засуджений ОСОБА_5 по мобілізації до лав Збройних Сил України не призивався; в Тростянецькій ЦРЛ на стаціонарному лікуванні не перебував; на обліку в Ладижинському МРВ Вінницького ОБСМЕ як померлий не значився; серед затриманих або заарештованих не перебував; місце реєстрації не змінював.

Також, відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України внесеного до ЄРДР 22.02.2018 року за №0000052, повідомлено про підозру 21.03.2018 року та 23.03.2018 року направлено в суд з обвинувальним актом.

Представник відділу з питань пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити. Зазначивши, що ОСОБА_5 залишив місце свого проживання, не повідомивши про це орган пробації, на відмітки не з`являвся пів року, чим порушив два обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які були встановлені вироком суду.

Прокурор вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 свідомо порушив умови звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, не повідомив про зміну свого місця проживання, не з`являвся на реєстрацію.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 разом із матір`ю. Знає, що вироком його було звільнено із встановленням іспитового строку, розумів, що не потрібно було залишати місце проживання. На відмітки не з`являвся, хоча заходив після винесення вироку до інспектора органу пробації, де відмітився. Вказав, що залишив місце свого проживання, працював неофіційно, біля 2-3 місяців проживав в м. Києві. Не повідомляв орган пробації про те, що їде на заробітки.

Заслухавши думку представника відділу з питань пробації, прокурора, засудженого, дослідивши матеріали подання, особову справу засудженого, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців. Крім того, на засудженого на підставі ч.1 п.п.1,2 ст.76 КК України було покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Так, 10.01.2018 засуджений ОСОБА_5 ознайомлений з порядком виконання обовязків, покладених на нього судом, що підтверджується відповідною розпискою (особова справа а.с. 13). А також підтверджується його поясненнями (особова справа а.с. 18).

Постановою Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації про встановлення днів явки на реєстрацію від 10.01.2017 року засудженому ОСОБА_5 встановлено дні явки до відділу з питань пробації: перша середа кожного місяця. З постановою засуджений ознайомлений під підпис того ж дня (особова справа а.с. 15).

Згідно листка реєстрації вбачається, що 07.02.2018 року ОСОБА_5 з`явився для реєстрації до органу пробації. Після чого на реєстрацію не з`являвся, зокрема, не явився 07.03.2018, 04.04.2018, 02.05.2018 року (особова справа а.с. 16).

В зв`язку із неявкою без поважних причин на реєстрацію 07.03.2018 року, ОСОБА_5 12.03.2018 року письмово було попереджено про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, в разі порушення покладених судом обов`язків. Із попередженням ОСОБА_5 був особисто ознайомлений під підпис (особова справа а.с. 34).

Разом з тим, після застосування попередження засуджений жодного разу не з`являвся для реєстрації до органу виконання покарань.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 залишив місце свого проживання, не повідомивши про це уповноважений орган з питань пробації.

Дані обставини підтверджуються і поясненнями засудженого, який вказав, що тривалий час працював в м. Києві на заробітках, працював неофіційно.

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_5 порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, та свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до положень п. 8 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК Україниякщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до змісту ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з умовами та порядком відбуття покарання визначеного вироком суду, а також наслідками їх невиконання, свідомо не виконує обв`язки покладені на нього судом, а саме: не з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, тривалий час будучи відсутнім за місцем проживання, не повідомив уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. До засудженого застосовувалося письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Однак засуджений тривалий час продовжував невиконнання своїх обов`язків.

При цьому суд враховує, зокрема, й те, що періодичність для реєстрації ОСОБА_6 було визначено лише один раз на місяць, і жодних поважних причин, об`єктивних обставин, які б унеможливлювали явку засудженого для реєстрації в орган пробації не встановлені.

Викладене свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а також неможливість його виправлення без відбування покарання. Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючисьстаттею 78 Кримінального кодексу України,статтею 166 КВК України, статтями 369 - 372,376,537,КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Скасувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Направити засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного йому за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку суду та цієї ухвали.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: