Єдиний унікальний № 497/1785/15-к
Провадження № 1-в/497/29/18
УХВАЛА
02.05.2018 року Болградський районний суд у складі суду:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника заявника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Болградського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 , про звільнення від покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянина України, за національністю гагауза, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вироком Болградського районного суду Одеської області від 14 січня 2016 року визнаний винним і засуджений за ст. 185 ч.2 ст. 185 ч.3, ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки.
У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробувальним терміном 2 роки.
Про час та місце розгляду подання повідомлені згідно вимог ч.4 ст. 539 КПК України прокурор, орган, що здійснює контроль за поведінкою засудженого.
В судове засідання з`явився прокурор, який не підтримав подання, та заперечував проти його задоволення, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні інших злочинів, які можливо вчинив саме він у період іспитового строку, відносно яких відкриті кримінальні провадження, тому він вважає що до винесення вироку по цих кримінальних провадженнях передчасно вирішувати питання, щодо звільнення ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком суду від 14.01.2016 року.
Представник органі пробації - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не погодився із клопотанням.
Вислухавши думку прокурора та представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню.
Стаття 78 КПК України визначені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що випробувальний термін 2 (два) роки, який був встановлений засудженому ОСОБА_5 тривав з 14.01.2016 року по 14.01.2018 рік.
Однак, 19.12.2016 року ОСОБА_5 слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину за ст.185 ч.3 КК України в кримінальному провадження №0000171 від 28.03.2015 року (а.с.60-61).
З тих підстав, що в період часу з 09 по 28 березня 2016 року ОСОБА_5 , проник у двір домоволодіння АДРЕСА_2 в якому мешкав шопа ОСОБА_6 , в подальшому проник до приміщення гаражу, на дверях якого були відсутні запірні пристрої, де таємно викрав з приміщення гаражу майно на загальну суму 6000 грн.
Окрім цього 21 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних злочинів за ст.185 ч.3, ст.115 ч.1 КК України в кримінальному провадження №0000171 від 28.03.2015 року (а.с.62-63). Відповідно до якого, продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_5 у ніч з 06 на 07 серпня 2016 року знаходився у дворі свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 разом зі знайомим ОСОБА_7 1993 року народження, якій прибув до нього на своєму автомобіля DAEWOO Т12110 державний номерний знак НОМЕР_1 , де спільно вживали алкогольні напої. Під час вживання алкоголю між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 діючи з особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_7 маючи умисел , спрямований на заподіяння смерті, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій , взяв знайдений на місце металевий прут та наніс ним численні (не менш чотирьох) удари по голові ОСОБА_7 , тобто в життєво важливу частину тіла, від отриманих поранень у вигляді множинних переломів кісток лицевого та мазкого черепу, які супроводжували пошкодження головного мозку настала смерть потерпілого на місце події , яка знаходиться у прямому причинному зв`яку з нанесеним йому ударами металевим прутом. В подальшому ОСОБА_5 ,діючи з умислом спрямованим на укриття тіла загиблого ОСОБА_7 , обмотав його голову домотканої доріжкою, до запобігання розливу крові, поклав тіло до багажного відсіку його автомобіля DAEWOO Т12110 державний номерний знак НОМЕР_1 в подальшому відтранспортував тіло до місця розташованого на лівому узбіччі ( на відстані 12 метрів) автодороги Болград- Одеса, між селами Василівка та Банівка Болградського району Одеської області , на відстані 1,5 км. до с.Банівка, де залишив його в лісосмузі.
Згідно ухвали слідчого судді від 21.12.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.64-65).
Наразі, кримінальне провадження № 0000171 від 28.03.2016 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних злочинів за ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.2,3, 289 ч.2, 357 КК України перебуває на розгляді у Кілійському районному суді Одеської області (а.с.92,97,106).
Вирок суду за пред`явленими ОСОБА_5 обвинуваченнями на час розгляду подання відсутній.
Подання інспектора Болградського РВ з питань пробації надійшло до суду 16.04.2018 року.
Жодних інших документів щодо вчинення процесуальних дій по даному кримінальному провадженню судом після спливу дії ухвали про привід обвинуваченого, суду не надано.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 в період іспитового строку, визначеного йому вироком Болградського районного суду Одеської області від 14.01.2016 року можливо вчинив нові злочини, він не може бути звільнений від призначеного йому покарання, і таке клопотання до винесення вироку за існуючим кримінальним провадженням відносно засудженого є передчасним.
Закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного йому покарання. Його звільнення можливе тільки за рішенням судді районного (міського) суду за місцем проживання засудженого (п.9 ст.537 та п.3 ст.539 КПК України).
Інспектор відділу пробації, звертаючись до суду з названим поданням, не довів суду, що ОСОБА_5 успішно пройшов випробування, що свідчить про не обґрунтованість подання.
Вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого за ступенем тяжкості і формою вини нового злочину визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Тому, відповідно до ч.3 ст.78 КК України суд після призначення покарання за знову вчинений злочин призначає такій особі остаточне покарання за сукупністю вироків, керуючись правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України. При цьому Пленум Верховного суду України в постанові від 24.10.2003 року не рекомендує судам до таких осіб застосовувати повторно звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відтак, подання інспектора Болградського районного відділу пробації задоволенню не підлягає, і є передчасним.
Керуючись положеннями ст.78 КК України, ст.ст.537 ч.1 п.9, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання інспектора Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 , погодженого з начальником ОСОБА_8 , про звільнення від покарання ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд, який ухвалив судове рішення протягом семи днів після її оголошення .
Суддя ОСОБА_1