Справа № 179/2166/18
№ 1-кп/183/1203/18

У Х В А Л А
25 жовтня 2018 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не судимої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 24 жовтня 2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, якій на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає.
Прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не має, а також заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку раніше обраного запобіжного заходу.
Обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вирішення питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду залишила на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вирішення питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду залишила на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, зокрема, віднесено законність та забезпечення права на захист. Принцип законності встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Забезпечення права на захист передбачає, зокрема, право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним чи призначеного захисника.
Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 потерпілим зазначено ОСОБА_10 , в той час як в тексті цього ж обвинувального акту зазначено, що дана особа загинула.
Також, потерпілим у даному обвинувальному акті зазначена ОСОБА_11 .
Однак, в п. 9 розділу II Реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту зазначено, що у даному кримінальному провадженні винесено постанову про залучення представника потерпілого, однак прокурором в судовому засіданні надано постанову про залучення ОСОБА_11 в якості законного представника потерпілого, в той час, коли остання подавала слідчому заяву про залучення її в якості потерпілої.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не встановлено потерпілих осіб, визначених ч. 1 ст. 59 КПК України, а статус ОСОБА_11 стороною обвинувачення під час досудового розслідування не визначено, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення порушено вимоги п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Однак, в п. 1 розділу III Реєстру матеріалів досудового розслідування видом заходу забезпечення кримінального провадження, в ході досудового розслідування є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, за повідомленням прокурора, обраний 28.07.2018 року та строк його застосування 90 діб.
Разом з тим, відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування.
Згідно із ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Однак, Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодних посилань про рішення слідчого судді, суду стосовно обрання, продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , також відсутні будь-які посилання на проведення експертиз по даному кримінальному провадженні, в той час, як розділ II цього ж Реєстру містить значний перелік клопотань про проведення ряду експертиз.
Також необхідно зазначити, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вказано, що обвинувальний акт складено «22 жовтня 2018 року», в той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений «22 вересня 2018 року», що вказує на невідповідність інформації, зазначеної в обвинувальному акті, інформації, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , за повідомленням прокурора, спливає 25.10.2018 року, а обвинувальний акт направлений до суду 23.10.2018 року, органами досудового розслідування також порушено вимоги ч. 1 ст. 199 КПК України.
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог.
З огляду на зазначене, колегія суддів переконана в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
До таких висновків суд прийшов не вдаючись до оцінки доказів, а лише посилаючись на ті, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, які в свою чергу є суперечними між собою та суперечать кваліфікації дій обвинуваченого, та на підставі яких, у разі призначення обвинувального акту до розгляду, суд позбавлений можливості виконати свій обов`язок, передбачений ст. 348 КПК України - роз`яснити суть обвинувачення, оскільки вона є не зрозумілою, неоднозначною і сумнівною, що призводить до можливості різного трактування та розуміння сутті обвинувачення.
Суд вважає також неприпустимим покладатись на ймовірне використання прокурором свого права зміни обвинувачення, оскільки це є безпосереднім волевиявленням сторони обвинувачення, вплив на яке може вказувати на упередженість суду.
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог.
З огляду на зазначене, суд переконаний в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
Крім того, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованого злочину, який віднесено законом до категорії особливо тяжких, та ступень відповідальності за нього, відсутність у неї стійких соціальних зв`язків, оскільки вона не заміжня, суспільно-корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченої переховуватись від суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування її на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, колегія судді,
п о с т а н о в и л а:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України - повернути прокурору Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Обвинуваченій у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 14 грудня 2018 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3