Справа № 755/9753/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004986 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Меліоративне, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: смт. Меліоративне, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

22.05.2018, приблизно о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час біля останнього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , проходила потерпіла ОСОБА_7 .

В цей час, у ОСОБА_4 і ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з ОСОБА_3 , при цьому розподіливши між собою злочинні ролі, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, відповідно до яких ОСОБА_4 повинен був спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження викриття злочинних дій сторонніми особами, а ОСОБА_3 безпосередньо мав відкрито заволодіти чужим майном.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , обравши об`єктом злочинного посягання майно потерпілої, а саме золотий ланцюжок, вартістю 7000 грн., який знаходився на шиї останньої, та відкрито шляхом ривку зірвав частину вищевказаного золотого ланцюжка, оскільки частина золотого ланцюжка залишилися на шиї потерпілої.

У подальшому, ОСОБА_3 побіг в сторону вулиці Шалет, а за ним в слід побіг ОСОБА_4 , який спостерігав під час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за навколишньою обстановкою. В ході руху з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 почав переодягатися, з метою приховування своїх злочинних дій від сторонніх осіб, а саме зняв з себе кофту сірого кольору, яку разом із частиною золотого ланцюжка потерпілої, поклав до рюкзака чорного кольору, який знаходився за спиною ОСОБА_4 , взявши звідти кофту зеленого кольору, яку одягнув на себе в ході втечі з місця скоєного кримінального правопорушення.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитані у судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнали повністю, щиро розкаялися та показали, що 22.05.2018 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, вони знаходилися біля будинку 15 по бульвару Перова в місті Києві, де біля останнього під`їзду помітили потерпілу, в якої на шиї був золотий ланцюжок. Розподіливши між собою ролі, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок, а ОСОБА_4 в цей час стояв поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою, після чого, з викраденою частиною золотого ланцюжка, вони з місця вчинення злочину втекли, під час втечі ОСОБА_3 змінив верхній одяг, проте невдовзі були затримані разом з викраденим.

Покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна /грабіж/, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує їх дії за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинувачених до скоєного, суд вважає за доцільне призначити їм покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинувачених обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 утримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 утримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази у кримінальному провадженні CD-R диск, білого кольору, ємністю 700 МВ, 80 мін., на якому міститься протокол обшуку від 22.05.2018; CD-R диск, білого кольору, ємністю 700 МВ, 80 мін., на якому міститься пред`явлення для впізнання залишити при матеріалах кримінального провадження; поліетиленові пакети у яких знаходяться мобільний телефон марки «Iphone» 4 білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , рюкзак чорно-білого кольору, кофту сірого кольору, окуляри сонцезахисні, рідину для рук, годинник, парфуми, навушники, МП3 плеєр, запальничку, грошові кошти у сумі 17 гривень, 3 (три) браслети на руку, мобільний телефон, марки «Хуавей» ІМЕІ1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві /квитанція №013924, №013925/ повернути власнику; блокнот з записами, коробка від карти «Універсальної» «Приват Банку», дві карти «мікро сіді» на 128 кб та на 2г, 2 (два) чека; магнітний ключ; 6 (шість) чеків, зображення печатки, чек з ломбарду, 12 (дванадцять) чеків, закладну з ломбарду, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві /квитанція №013924, №013925/ повернути власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: