Справа № 346/1970/18
Провадження № 1-в/346/120/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засудженого ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, інваліда ІІ групи, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України; засудженого 28 травня 2013 року колегією суддів Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ст. 115 ч.1 КК України до семи років позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 лютого 2016 року в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення 4 місяці 9 днів.

Початок строку: 20.03.2013 р.

Кінець строку: 11.11.2019 р.

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 , звернувшись до суду з даним клопотанням, посилається на те, що адміністрація колонії № 41 в якій він відбуває покарання, відмовила у застосуванні відносно нього ст. 81 КК України, тому просить суд умовно-достроково звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши його пояснення в якому він підтримав заявлене клопотання, думку прокурора та представника адміністрації колонії, які заперечили проти його задоволення, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений відбув визначену частину покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Порядок вирішення клопотань про дострокове звільнення засуджених від відбування покарання визначений ст. 154 КВК України і він делегований законодавцем установі виконання покарань.

Згідно з положеннями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні даних питань судам слід брати до уваги поведінку засудженого протягом всього періоду відбування засудженим покарання.

У відповідності до п. 17 цієї постанови оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений з 09 серпня 2013 року відбуває покарання у Коломийській виправній колонії № 41 згідно вироку колегії суддів Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2013 року, за ст. 115 ч. 1 КК України у вигляді семи років позбавлення волі, і з врахуванням початку та закінчення строку відбуття покарання, відбув визначений ст. 81 КК України строк, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання у виправній колонії № 41 накладено два стягнення у виді догани за порушення режимних вимог та за навішування спального місця. В зв`язку з цим у липні 2017 року комісія ОСОБА_7 (№ 41) у своєму опитувальному листі прийшла до висновку про недоцільність застосування до нього ст. 82 КК України, яка дає право на можливість застосування більш м`якого покарання.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення»; працевлаштований в їдальні установи; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Згідно опитувального листа членів комісії Коломийської ВК (№ 41) від лютого 2018 року щодо можливості застосування до засудженого ст. 81 КК України, члени комісії Коломийської виправної колонії № 41 одноголосно дійшли до висновку, що ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від невідбутого покарання.
Крім того уже під час знаходження заяви засудженого у суді за порушення режимних вимог 07 травня 2018 року начальником установи на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин у адміністрації колонії було достатньо підстав для не застосування до ОСОБА_6 ст. 81 КК України, так як він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Стосовно посилання засудженого на негативний стан здоров`я, що пов`язаний із захворюванням ноги, то суд вважає, що оскільки із повідомлення начальника колонії від 18 травня 2018 року вбачається, що необхідна медична допомога пов`язана із цим йому надається, то дану обставину не слід враховувати як додаткову підставу для задоволення заяви засудженого.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд засудженим протягом семи діб з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1