Справа № 457/677/18
провадження №1-кс/457/219/18
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

08 серпня 2018 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання про арешт майна слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджено начальником Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000330 та яке надійшло до суду 08 серпня 2018 року.

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, -
в с т а н о в и в:
06 серпня 2018 року близько 23.10 год. в м. Трускавці по вул. Суховоля поблизу ПК ім. Шевченка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова), здійснюючи рух заднім ходом вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. 07 серпня 2018 року СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження № 00000330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Опитана ОСОБА_6 повідомила, що 06 серпня 2018 року близько 22:50 год. вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 проходила по вул. Суховоля неподалік палацу культури ім. Т.Шевченка в м. Трускавці Львівської області. Вони йшли по тротуару, однак на той час йшло багато людей, тому вони їх обійшли таким чином вийшовши на проїзну частину дороги та йшли по краю проїжджої частини. В цей час вона відчула удар в спину, внаслідок чого впала на асфальтовану дорогу. Після чого відчула сильний біль у лікті правої руки. Біля неї знаходився автомобіль марки "Мерседес Віто" темного кольору. 06 серпня 2018 року згідно з протоколом огляду місця події вилучено автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , бордового кольору, 2000 року випуску. Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення та буде використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 . Накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , має доказове значення у зв`язку із чим виникла необхідність у його збереженні, враховуючи можливість його відчуження, передачі іншим особам, що унеможливить використання його у доказуванні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною 1статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положеньстатті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостоїстатті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченоїстаттею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Після дослідження наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогамст.ст.170,171 КПК України.
З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено підстав і мети відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, оскільки ч. 2 ст. 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.
У клопотанні не вказано, яким критеріям ст. 98 КПК України відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України) відповідає вказаний автомобіль.
Крім цього, слідчим не надано слідчому судді документи, які підтверджують право власності на майно автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , що є імперативною нормою, регламентованою п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України. Встановити, чи слідчий мав намір долучити правовстановлюючий документ до клопотання не вбачається можливим, оскільки в графі «Додатки» кількість аркушів, на яких містяться матеріали, якими обґрунтовуються доводи, вказані у клопотанні, не вказана.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу органу досудового слідства на наступне. Частиною 1 ст. 172 КПК України визначено порядок розгляду клопотання про арешт майна, де, зокрема, зазначено, що клопотання про арешт майна розглядається з участю, серед інших, власника майна. У клопотання слідчого вказано, що «Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки "Мерседес Віто", державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 », однак жодних координат (поштової адреси, номера телефону, електронної пошти, тощо) останньої не вказано. Встановити місцезнаходження володільця майна не є можливим також з матеріалів клопотання, оскільки, як зазначено вище, свідоцтво про реєстрацію транспортного значення до клопотання слідчим не долучено, пояснення в особи, яка керувала транспортним засобом не відібрано (або не зазначено про такі дії в клопотанні), що унеможливлює слідчого суддю дотримуватися норм закону, вимог кримінального процесуального законодавства в ході розгляду клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом до клопотань слідчого, прокурора, а тому підлягає поверненню для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджено начальником Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000330 про арешт майна повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1