В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000454 від 03.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дехтярка Попільнянського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.08.2018 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 08.04.2018 року, близько 10 год. 00 хв., прийшов разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 до їх спільного знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: будинок АДРЕСА_2 . Приблизно об 11 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_5 заснув і біля нього на ліжку знаходиться його мобільний телефон марки «Lenovo Phab 2» IMEI: НОМЕР_1 , сірого кольору. В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на крадіжку чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та таємно від оточуючих скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo Phab 2» сірого кольору, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 5999 гривень 90 копійок, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
24.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, розміру шкоди, завданої злочином, обставини її відшкодування. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим, який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілий.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати в справі відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000454 від 03.05.2018 року угоду про примирення від 24.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. 00 коп.

Речові докази мобільний телефон марки «Lenovo Phab 2» сірого кольору - повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1