Справа № 740/4389/13-к провадження № 11-кп/795/752/2018 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання Ніжинського міськрайонного відділ з питань пробації про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2013.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнений від відбування покарання призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2013 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор послався на істотне порушення судом норм кримінального процесуального законодавства, оскільки не взято до уваги, що ОСОБА_8 є обвинуваченим у двох злочинах, які скоїв в період іспитового строку і відповідне кримінальне провадження перебуває на розгляді Носівського районного суду, яким остаточне рішення у справі не прийнято.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, думку засудженого та захисника, котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, особову справу та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2013, ОСОБА_8 засуджений за частиною 2 статті 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном три роки.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 , начальник Ніжинського МРВ з питань пробації зазначив, що засуджений ОСОБА_8 виконував обов`язки покладені на нього вироком суду від 29.10.2013 року, а обвинувальний вирок суду відносно ОСОБА_8 не постановлено, тому у зв`язку із закінченням іспитового строку 29.10.2016, просив звільнити останнього від покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2013 по закінченню іспитового строку вирком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2013 по закінченню іспитового строку (Том 1, а.с.242).

Згідно пункту 9 частини1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

В обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що термін іспитового строку, призначеного ОСОБА_8 вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29.10.2013, закінчився 29 жовтня 2016 року. Інших обвинувальних вироків за злочини вчинені під час іспитового строку відносно ОСОБА_8 , судами на даний час не постановлено.

Однак, незважаючи на те, що засудженому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що він підлягає звільненню від призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29.10.2013 покарання з випробуванням, оскільки відносно нього немає обвинувального вироку суду і вину не доведено, а тому його не можна вважати особою, що вчинила злочин, у розумінні положень Конвенції, статті 62 Конституції України, частини статті 2 КК України та частини 1 статті 17 КПК України .

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Такі ж правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачено і положеннями частини 3 статті 75 та частиною 1 статті 78 КК України.

Частиною 3 статті 78 КК України, передбачено що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Крім того, положеннями абзацу четвертого пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами роз`яснено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України.

Про правові наслідки вчинення нового злочину протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_8 був обізнаний, про що свідчить його підписка в матеріалах особової справи (а.о.с. 14) та про це також зазначено у клопотанні начальника Ніжинського МРВ з питань пробації.

Разом з тим, з клопотання вбачається, що перебуваючи на обліку в Ніжинського МРВ з питань пробації, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України про що останньому повідомлено про підозру.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_8 , ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за підозрою ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, призначене до судового розгляду (а.о.с. 245-246).

Прокурор у судовому засіданні під час розгляду клопотання стверджував, що ОСОБА_8 вчинив злочин під час іспитового строку і на даний час кримінальне провадження відносно нього перебуває на розгляді Носівському районному суді Чернігівської області.

При цьому, суд першої інстанції не з`ясував щодо прийнятого рішення в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 .

З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції про можливість звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються повному та всебічному дослідженні обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення кримінального процесуального закону.

Згідно статті 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Враховуючи, визначені статтею 404 КПК України, межі апеляційного розгляду, а також відсутність клопотань учасників судового провадження про витребування та дослідження додаткових доказів, суд апеляційної інстанції не має можливості усунути встановлену під час апеляційного розгляду неповноту судового розгляду.

З огляду на наведене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання начальника Ніжинського МРВ з питань пробації з про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року, задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2013 року скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Ніжинського МРВ з питань пробації з про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4