Справа № 208/464/18
Провадження № 1-кп/209/289/18
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

31 жовтня 2018 року м. Кам`янське

Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судовго засідання ОСОБА_4 ,

сторони обвинувачення - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та їїзахисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000065 за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обаласті перебуває вищевказане кримінальне провадження.

01 листопада 2018 року закінчується строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені судом при обранні запобіжних заходів, щодо обвинувачених, які не зникли та не зменшились, в тому числі ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки у ОСОБА_6 маються родичі, які проживають на території Російської Федерації, а ОСОБА_9 мешкала на території Російської Федерації, має дозвіл на тимчасове проживання на ній. Обвинувачені можуть впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , окрім як тримання під вартою, не передбачено ч. 5 ст. 176 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м'який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Його захисники також заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виглідя тримання під вартою посилалися, на те, що прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, сплили розумні строки тримання під вартою, буде виконувати покладені на нього обов`язки, у разі зміни запобіжного заходу.
Обвинувачена ОСОБА_9 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилалася, на те, що справа сфальсифікована, відносно неї застосовувалися під час досудового слідства тортури, катували, ризики прокурором недоведені, вина її не доведена.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 , заперечував проти продовження відносно неї строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки прокуром взагалі не зазначені ризики, на надано клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Вказав на застосування незаконних заходів до його підзахисної під час досудового розслідування, шляхом катування, у зв`язку з чим остання себе оговорила. Посилався, що з цих підстав розслідується кримінальне провадження, де ОСОБА_9 є потерпілою особою. Посилався на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вважає можливим застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України, що були встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час продовжують існувати, в тому числі ризиків переховування від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, Крім того суд приймає до уваги зміст правопорушень у яких він обвинувачується, що пов`язане із можливим контактом із особами із Російської Федерації. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, може переховуватися від суду і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватися від суду.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 суд вважає, що продовжуєть існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від суду, оскільки може побоюватися покарання за вчинене у виді позбавлення волі на строк до 15 років, вона неодноразово перетинала кордон України та виїздила до Російської Федерації протягом періоду в якому вона обвинувачується у вчинені злочину, має посвідку на тимчасове проживання в Російській Федерації із строком дії до 2019 року, суд враховує характер кримінального правопорушення у якому вона обвинувачується, можливу наявність зв`язків із суб`єктами в Російській Федерації. ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, може переховуватися від суду і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки судом встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме те, що остання може переховуватися від суду.

Суд також повинен зазначити, що зміна на більш м`який запобіжний захід, при обвинуваченні у скоєні злочинів передбачених ст.111 КК України, окрім як тримання під вартою, не передбачено ч.5 ст.176 КПК України.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, у задоволенні клопотання захисника обвинувачених про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 176, 177, 178, 183-184 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 22.00 годин до 29 листопада 2018 року.

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 22.00 годин до 29 листопада 2018 року.

Відмовити у задоволенні клопотаня захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на більш м`який запобіжний захід, цілодобовий домашній арешт.
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3