Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/323/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, мешканця АДРЕСА_1 , такого, не має судимості, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13 год. 22 липня 2018 року до 13 год. 19 вересня 2018 року без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2018 року, задоволено клопотання Начальник слідчого відділення Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 год. 22 липня 2018 року до 13 год. 19 вересня 2018 року без визначення розміру застави.
Органом досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 21.07.2018 року близько 17 год. 18 год., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відпочивав на березі річки Інгулець, неподалік будинку №155 по вулиці Інгулецька в селі Богданівка Петрівського району Кіровоградської області.
В цей же день, близько 21год. 30 хв., між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виник конфлікт із особистих питань, під час якого у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Після цього, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , із відділення дерев`яного столу, за яким він сидів разом із останнім, дістав металевий ніж із чорною резиновою рукояткою, підвівся, наблизився до ОСОБА_12 та завдав йому одного удару зазначеним ножем у ділянку грудної клітини праворуч.
Від отриманого удару ножем, ОСОБА_12 отримав тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої половини грудної клітини із проникненням до правої плевральної порожнини, пошкодженням судини кореня правої легені та верхньої долі правої легені.
ІНФОРМАЦІЯ_6 о 05год. 36 хв., ОСОБА_12 , перебуваючи у відділенні реанімації КЗ «Петрівська ЦРЛ» за адресою: Кіровоградська область Петрівський район смт. Петрове, вулиця Центральна, 1, від отриманих тілесних ушкоджень, помер.
У відповідності до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року, отримані ОСОБА_12 тілесні ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження як такого, що є небезпечними для життя, так як в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Богданівка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину та о 13 год. 20 хв. оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Їх існування об`єктивно підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких.
Також суд врахував, що підозрюваний не одружений, не має на утримані неповнолітніх дітей, не працюючий, проживає разом з батьками, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ступінь суспільної небезпечності злочину в якому він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, являється учасником бойових дій, має державні нагороди та заохочення по службі, але раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а також притягувався до кримінальної відповідальності, але звільнений від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році». Під страхом кримінального покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 , під час досудового розслідування не можливо забезпечити іншими більш м`якими запобіжними заходами.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження оскільки: 1) його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Вважає за необхідне зазначити, що задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя на підставі статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний був встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які, зокрема, свідчать про: 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вказав, що в своєму клопотанні слідчий посилався на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення при цьому на обґрунтування цих доводів слідчий не надав жодних доказів, які б досліджувались, а слідчий суддя в ухвалі своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.
Зазначив, що при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу суд мав врахувати можливість застосування до підозрюваного домашній арешт через те, що він дав показання щодо подій які стались, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, є учасником АТО та має за це нагороди, під час АТО був поранений, очевидці подій допитані в якості свідків.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.
Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував, що підозрюваний не одружений, не має на утримані неповнолітніх дітей, не працюючий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ступінь суспільної небезпечності злочину в якому він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з батьками, являється учасником бойових дій, має державні нагороди та заохочення по службі, але раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а також притягувався до кримінальної відповідальності, але звільнений від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Безпідставними є доводи сторони захисту щодо необхідності врахування слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки він дав показання щодо подій які стались, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, є учасником АТО та має за це нагороди, під час АТО був поранений, очевидці подій допитані в якості свідків, оскільки наведені стороною захисту характеризуючи підозрюваного дані в повній мірі враховано слідчим суддею. Крім того колегія суддів вважає що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку, що під страхом кримінального покарання підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не є можливим.

Крім того, безпідставними є доводи сторони захисту стосовно невідповідності рішення слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Разом із тим, матеріали клопотання слідчого містять достатньо доказів, підтверджуючих наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Враховуючи вищевикладене, навіть з урахуванням того, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, являється учасником бойових дій, має державні нагороди та заохочення по службі, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2018 року, якою задоволено клопотання Начальник слідчого відділення Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 год. 22 липня 2018 року до 13 год. 19 вересня 2018 року без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4