У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2018 Справа №607/10493/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

провівши в приміщенні суду в м. Тернополі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від прокуратури Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду так, як такий не відповідає вимогам КПК України а тому підлягає поверненню. Крім того вказує, що під час розслідування кримінального провадження слідчим було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження та яка прокурором прокуратури Тернопільського району була скасована, однак такі процесуальні документи не містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Також зазначає, що йому як обвинуваченому не було вручено обвинувальний акт, що підтверджується відсутністю у додатках до обвинувального акту відповідної розписки про отримання копії обвинувального акта та стверджує, що слідчі навіть і не намагалися вручити під розписку обвинувальний акт, а тому вважає, що акт про відмову в отриманні такої копії обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування є сфабрикованими.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, вказавши на ряд допущених слідчим недоліків при розслідування вказаного кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просить повернути обвинувальний акт прокурору, так як такий є сфальсифікованим, у зв`язку із чим він відмовився отримувати його копію. Також вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України і з тієї причини, що у ньому невірно вказано місце його народження, тобто у процесуальному документів місцем народження вказано с.Довжанка, в той час, як він народився у м. Тернополі. Крім того обвинувальний акт містить й інші порушення у зв`язку із чим дане кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 підтримав думку свого підзахисного

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинувачених.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, не погоджується з позицією обвинувачених щодо повернення обвинувального акту та просить відмовити у його задоволенні.

Ознайомившись з обвинувальним актом з додатками, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору Тернопільської області виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт - це кримінальний процесуальний акт, в якому відображається рішення слідчого, затверджене прокурором, чи самого прокурора про закінчення досудового розслідування і переведення обвинувачення до суду. Він повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод обвинуваченої особи.

Так, згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить невідповідності.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, обов`язок вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування лежить на прокурору разом із направленням обвинувального акту до суду.

Вивченням обвинувального акту вбачається, що до нього не додано розписки про вручення копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . При цьому, акти відмови підозрюваних від отримання копії обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування від 11.06.2015 року у кримінальному провадженні №0000674, суд не може брати до уваги в якості належного доказу отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки такий порядок отримання обвинувального акту не передбачений КПК України. Щодо копій конвертів поштової кореспонденції, долучених до матеріалів кримінального провадження, такі також не підтверджують вручення обвинувального акта та реєстру обвинуваченими, адже така процедура вручення документів не передбачена.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що при матеріалах даного кримінального провадження наявний відеодиск на якому міститься відеозапис з місця вчинення слідчими та прокурором процесуальної дії вручення обвинувального акту ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . Оглянувши даний відеозапис, суд не може встановити дійсних обставин, які відбувалися під час проведення такої процесуальної дії, оскільки на даному відео відсутній звук, а відтак встановити чи дійсно обвинувачені відмовилися від отримання процесуальних документів суд не може

Також слід зауважити, що у акті відмови підозрюваного ОСОБА_5 від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування складом комісії зазначено наступне «Знаходячись на сходовій площадці перед вхідними дверима в квартиру …..де фактично проживає підозрюваний ОСОБА_11 , прокурор здійснив кілька викликів у дверний замок даної квартири», що суду не зрозуміло, адже у вхідний «замок» дверей квартири виклики здійснити не можливо. Також у цьому ж акті описано, що комісією яка здійснювала вихід по місцю проживання ОСОБА_5 , через деякий час було чутно голос останнього, який на їх думку лунав із іншої сторони дверей квартири обвинуваченого, таким чином зробивши висновок, що ОСОБА_5 перебуває вдома, прокурор представився та запропонував вийти обвинуваченому для вручення відповідних документів. В подальшому до комісії із квартири фактичного проживання ОСОБА_11 вийшла дівчинка, яка представилась його дочкою та повідомила, що її батька вдома не має, на підставі чого був складений даний акт. Тобто з описаних вище подій, суд приходить до висновку, що належно врученими копії обвинувального акту та реєстру не були, оскільки голос який комісія почула на сходовій клітці міг належати не особі ОСОБА_11 , адже на сходовій площадці будинку знаходяться і інші квартири, а тому встановити, що саме голос ОСОБА_11 лунав із квартири та те, що він на момент відвідування комісією перебував у своєму помешканні за адресою АДРЕСА_1 не можливо, а відтак судом такі твердження не беруться до уваги і не можуть слугувати підставою для розцінювання їх, як відмову ОСОБА_11 від отримання процесуальних документів.

Крім того, у відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження.

Судовою практикою загально визнано, що документ набирає такого статусу лише тоді, коли виконані всі вимоги щодо його змісту та форми. У цьому конкретному випадку, обвинувальний акт стає документом, лише після того, як виконані усі вимоги ст. 291 КПК України, в тому числі і вимоги щодо зазначення дати.

В даному обвинувальному акті вказані дати складання та затвердження є різними, а саме, датою складання обвинувального акту зазначено «09 червня 2015», а датою затвердження «04 червня 2015 року», тобто з обвинувального акту вбачається, що він затверджений прокурором за декілька днів пере його складенням, що є недопустимим.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Судом встановлено, що наданий реєстр матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить повний перелік проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень під час досудових розслідувань, зокрема:

Так, з обвинувального акту вбачається, що потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про дату внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим на даний час (з урахуванням положень ст. 291 КПК України щодо заборони надання суду до початку судового розгляду інших документів, крім визначених цією статтею) неможливо встановити, яким чином потерпілий набув такого статусу - чи подавав відповідну заяву, або ж набув такого статусу в іншому порядку, встановленому ст. 55 КПК України.

Окрім цього всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено про проведення такої процесуальної дії як роз`яснення прав підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , адже контролювати виконання цих вимог КПК України суд зобов`язаний виходячи з завдань кримінального судочинства встановлених ст. 2 цього Кодексу.

Також слід зауважити, що слідчий не вказав у реєстрі матеріалів усі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, обмежився лише формальним їх перерахуванням, зокрема: при матеріалах кримінального провадження №0000674 міститься копія постанови про закриття кримінального провадження від 28.12.2014 року винесену слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області, на яку у своєму клопотанні посилається обвинувачений ОСОБА_5 (а.с. 145-146 Т.2), а також міститься копія постанови старшого прокурора прокуратури Тернопільського району про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 03 лютого 2015 року (а.с.147-148 Т.2), однак такі процесуальні рішення в реєстрі також відстуні.

Крім того відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити в собі анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Відтак, місце народження обвинуваченого ОСОБА_6 , яке вказано в обвинувальному акті, а саме с. Довжанка Тернопільського району не відповідає дійсності, оскільки згідно копії паспорта громадянина України, який міститься в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_6 народився в місті Тернополі. Таким чином слідством не належним чином встановлені відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а в обвинувальному акті не вірно вказані анкетні відомості відносно нього.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином зважаючи на виявлені вище недоліки обвинувального акту, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, слід повернути прокурору Тернопільської області, для усунення виявлених недоліків у розумний термін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 371, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України повернути прокурору Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1