Справа № 357/9446/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вергелівка Ворошиловського району Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, пенсіонер за віком, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2017 р. близько 14 години старший сержант поліції ОСОБА_5 , який відповідно до наказу управління поліції охорони в Київській області Національної поліції України № 22 о/с від 15.02.2017 р. перебуває на посаді молодшого інспектора взводу реагування Білоцерківського міжрайонного відділу, прибув у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків у складі групи реагування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на об`єкт ДП «Рітейл Вест» оптово-роздрібний магазин «Фуршет», розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Митрофанова, 8, за сигналом «Тривога».

У приміщенні кімнати охорони маркету, куди прибула вищевказана група реагування, між ОСОБА_4 який був затриманий працівниками вищевказаного маркету та старшим контролером ТОВ «Сеіс» ОСОБА_8 розпочалася словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_4 висловлювався в адресу ОСОБА_8 нецензурними словами та почав застосовувати фізичну силу у вигляді примусового тримання за руки останньої. В цей час ОСОБА_5 , діючи відповідно до ст.ст. 42,44 закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , для забезпечення особистої безпеки ОСОБА_8 , застосував до останнього фізичний вплив, намагаючись посадити його на стілець.

ОСОБА_4 з метою протидії законній діяльності працівника поліції охорони, умисно наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 16 квітня 2017 р. близько 14 години у маркету «Фуршет», який розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Митрофанова, 8, вчинив крадіжку. Був супроводжений до кімнати охоронниками. Було на місце пригоди викликано працівників поліції. Коли працівники поліції прибули, серед яких був потерпілий, у приміщенні кімнати охорони маркету, між ним та старшим контролером ТОВ «Сеіс» ОСОБА_8 розпочалася словесна суперечка, в ході якої він висловлювався в адресу ОСОБА_8 нецензурними словами та почав застосовувати фізичну силу у вигляді примусового тримання за руки останньої. У цей час потерпілий з метою припинення його протиправних дій, для забезпечення особистої безпеки ОСОБА_8 , застосував до нього фізичний вплив, намагаючись посадити його на стілець. Він з метою протидії діяльності працівника поліції охорони, наніс удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 345 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_9 , у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 345 ч.2 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені злочину, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України.

Він не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації про середній ризик вчинення повторного злочину, середній ризик небезпеки для суспільства, приходить до висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частин за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати відсутні..

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідження, яких судом визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду судом забезпечено ОСОБА_4 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області