АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №626/114/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/472/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/472/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.04.2015 року Краснорадським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
- 12.10.2015 року Краснорадським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 12.10.2015 року та визначено остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, ОСОБА_8 12 грудня 2015, близько 11:30, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Брусничка» ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: Харківська область, м. Красноград, 3 мк-рн, буд. 31, реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу до приміщення вказаного магазину, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку лікеро-горілчаного відділу викрав дві пляшки вина марки «Заря Кахетіі Алазанська Долина біле н/сол 0,75 л.» вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4981 від 22.12.15 складає 268 грн. 64 коп.

В апеляційній скарзі в редакції внесених доповнень обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі фальсифікацію органами досудового слідства матеріалів кримінального провадження і доказів обвинувачення. Зазначив, що судом не було допрошено свідка ОСОБА_9 , показання якої мають суттєве значення для встановлення його непричетності до вчинення кримінального правопорушення. Наголосив, що суд безпідставно прийняв відеозапис с камер відеоспостереження в якості належного і допустимого доказу, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо законності отримання цього відеозапису. Вважає, що стороною обвинувачення не надано належних, достатніх, допустимих доказів його винуватості. Просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення, до якого згідно ч.1 ст.369 цього ж КПК відноситься вирок, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку, серед іншого, повинні бути зазначені докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

За змістом цих норм закону суд має викласти у мотивувальній частині обвинувального вироку результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, зазначити джерело доказу, фактичні данні, що стосуються доказуваної обставини, а також зазначити, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються. Остаточну оцінку доказам суд дає з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви в їх достовірності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 12 червня 2008 року «Яременко проти України» зазначено, що «коли особа заявляє небезпідставну скаргу про жорстоке поводження з боку правоохоронних органів, має бути проведене ефективне офіційне розслідування, під час якого можна виявити та забезпечити показання винних осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду, передбачають проведення незалежного та безстороннього розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні».

Цих вимог судом належним чином не виконано.

Із матеріалів кримінального провадження, зокрема, з технічного носія інформації на якому міститься звукозапис судового засідання від 15 червня 2017 року, слідує, що під час допиту обвинувачений ОСОБА_8 заявив про застосування до нього недозволених методів ведення слідства психологічного тиску та фізичного насильства працівниками правоохоронних органів.

Однак судом зазначену заяву обвинуваченого ОСОБА_8 було проігноровано та ніяких заходів для проведення ефективної перевірки заяви обвинуваченого не було вжито.

Невжиття судом заходів для проведення ефективної перевірки заяви обвинуваченого суперечить таким засадам кримінального судочинства, як верховенство права та законність (статті 8, 9 КПК України), які передбачають застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. А така засада, як повага до людської гідності (ст.11 КПК України), забороняє під час кримінального провадження піддавати особу, зокрема, катуванню, жорстокому або такому, що принижує гідність поводженню, вдаватися до погроз застосування такого поводження.

Відповідно до приписів ст.7 КПК України кримінальне провадження за змістом і формою повинно відповідати його загальним засадам, у тому числі такі, як верховенство права та законність, що належать до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядаються як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, посилання в мотивувальній частині вироку суду на відеозапис із камер спостереження, як на допустимий доказ, у сенсі ч.1 ст.86 КПК України, - є передчасним.
Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо походження цього доказу та передбаченого ч.2 ст.93 КПК України процесуального способу його отримання органами досудового розслідування.

Таким чином, вищенаведені порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - є підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки в апеляційній скарзі клопотань про повторне дослідження доказів та обставин справи не заявлено.

За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбачених п.п.2, 10, 15 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, вмотивованості і обґрунтованості судового рішення, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням в суді першої інстанції нового розгляду.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути вказані вище порушення вимог кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого і ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою продовжити на до 10 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: