Справа № 296/5224/18
Вирок
Іменем України

02 липня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000259 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, на обліку в центрі зайнятості, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у березні квітні 2017 року, більш точну дату та час під час досудового слідства не встановлено, проходячи військову службу за контрактом у Збройних Силах України на посаді водія автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», будучи у відрядженні до військової частини НОМЕР_2 та виконуючи обов`язки з військової служби на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт. Гончарівськ Чернігівської області, шляхом підбирання з землі не використаних, але списаних під час проведення навчальних стрільб патронів, придбав 144 патрони калібру 5,45 мм та 5 патронів калібру 7,62 мм, які є бойовими припасами, та зберігаючи їх при собі, перемістив до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати до 29 червня 2017 року.

29 червня 2017 року в першій половині дня ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , відібрав 143 патрони калібру 5,45 мм, які переніс до свого транспортного засобу марки Audi А4, н.з. Литовської Республіки НОМЕР_4 , та зберігав 130 з них у поліетиленовому пакеті на задньому сидінні вказаного автомобіля, а 13 у боковому кармані водійських дверей. Того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи всередині транспортного засобу Audi А4, н.з. Литовської Республіки НОМЕР_4 , припаркованого поблизу будинку № 14 по вул. Селецькій у м. Житомир, без передбаченого законом дозволу, передав своєму знайомому ОСОБА_5 з числа раніше незаконно придбаних ним бойових припасів, 130 стрілецьких патронів калібру 5,45 мм, які у подальшому, разом з іншими 13 патронами, що ОСОБА_4 зберігав у своєму автомобілі, вилучені в ході проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

Решту бойових припасів - 5 стрілецьких патронів калібру 7,62 мм та 1 патрон калібру 5,45 мм ОСОБА_4 продовжив зберігати в себе вдома за наведеною вище адресою до 30 червня 2017 року, коли на вимогу слідчого видав їх у військовій прокуратурі Житомирського гарнізону, за адресою у м. Житомирі, вул. Дмитра Донцова, 20.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю. В судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. Пояснив, що дійсно виконував обов`язки з військової служби на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону ОК «Північ» в смт. Гончарівськ та підібрав із землі 144 патрони калібру 5,45 мм, 5 патронів калібру 7,62 мм, які є бойовими припасами, які зберігав за місцем свого проживання. В подальшому передав їх своєму знайомому ОСОБА_5 . У вчиненому щиро кається.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання та передачу бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючої відповідальність обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує і те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, є учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, на обліку в нарколога, психіатра на даний час не перебуває, його соціальні зв`язки проживає з батьками, не одружений, працює не офіційно на будівництві, за місцем проживання характеризується посередньо, думку прокурора, враховуючи також висновок органу пробації про те, що дана особа не представляє собою загрозу для суспільства, середній рівень небезпеки для суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення в мінімальному розмірі у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою ст.408, частинами другою, третьою і четвертою ст.411КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

Враховуючи, що ОСОБА_4 на день набрання чинності 07.09.2017 року Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_5 , видане 15.05.2015 року), то він підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ст.2 цього Закону. Обвинувачений висловив свою згоду та звернувся з заявою про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов по справі не заявлено. Питання про речові докази вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Речові докази бойові припаси: 5 стрілецьких патронів калібру 7,62 мм та 1 патрон калібру 5,45 мм, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Житомирського гарнізону, підлягають до спеціальної конфіскації.

Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1