Справа № 642/4745/18
Провадження № 1-кп/642/731/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.10.2005 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України - іспитовим строком 2 роки;

- 24.07.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307 КК України в силу ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30 січня 2010 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дні;

- 21.06.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 21 листопада 2013 року умовно-достроково на 6 місяців 11 днів;

- 13.05.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 395 КК України в силу ст. ст. 71, 72 КК України до 7 місяців позбавлення волі, звільнений 28.03.2016 за відбуттям строку покарання;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
14.08.2018 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні «ФОП ОСОБА_5 », що знаходиться на 3-му поверсі приміщення ТОВ «Сучасний модерн» «РОСТ Холодногірський», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, зайшов до магазину одягу, де взяв зі стелажу ремінь чоловічий А 394 «Л», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 20019 від 31.08.2018 складає 460 грн. 40 коп. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 сховав вищевказаний товар в сумку чорного кольору, яка була при ньому, та направився до виходу з супермаркету.
Пройшовши з викраденим через касу та не сплативши вартість товару, він попрямував до виходу з магазину, маючи намір залишити його територію з викраденим майном.
Однак ОСОБА_4 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з неоплаченим товаром було зупинено охоронцем магазину на першому поверсі вказаного супермаркету.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 14 серпня 2018 року, перебуваючи в супермаркеті одягу на 3-му поверсі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вирішив вчинити крадіжку, для чого взяв чоловічий ремінь та поклав собі в сумку, пройшов через касу, навмисно не оплативши його вартість, однак був зупинений з викраденим на виході з магазину охоронцем. Викрадене було у нього вилучено. У вчиненому розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і його вказані дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше судимий. Неодружений. Офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочину.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, які містить Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, критерії якого визначені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ст. 65, ч.3 ст. 68 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, те, що злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , вартість майна, яке були предметом злочину, дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт.

На думку суду, саме таке покарання буде відповідати наведеним засадам призначення покарання.

Стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у сумі 460 грн. 40 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса №20019 від 31.08.2018 слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на 100 (сто) годин.

Процесуальні витрати у сумі 460 грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ: ремінь чоловічий, переданий на зберігання ФОП « ОСОБА_5 », залишити у розпорядженні останньої.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1