г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1119/18
Номер провадження 1-кп/213/240/18
В И Р О К
іменем України

22 червня 2018 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0000418 від 07.04.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, утриманців не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.11.2017 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, 70 ч.1,75 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців;
17.05.2018 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за вироком від 06.11.2017 року, остаточно покарання призначено - 4 роки 2 місяці позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, утриманців не має, не працює, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження -
сторони обвинувачення: прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_5 ,
сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше засудженим, 06.11.2017 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, 70 ч.1,75 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців; маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.
Так, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 15.02.2018року в період часу з 14.00 години до 16.00 години, перебували в гостях у знайомого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де приблизно о 16.00 годині 15.02.2018року, користуючись тим, що ОСОБА_7 заснув в кухні зазначеної квартири, та не спостерігає за їх діями, ОСОБА_3 діючи повторно та ОСОБА_4 вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_6 .. Одразу після цього, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь домовившись про його спільне вчинення, попередньо чітко не розподіляючи між собою функції виконання, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого викрали, взявши з тумбочки у вітальні зазначеної квартири LED телевізор Libertron 3230ABUV, вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №137/18 від 24.04.2018року становить 2580 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , утримуючи викрадений телевізор при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі. Пояснив, що повністю підтверджує викладені у обвинувальному акті обставини і їх не оспорює, що все так і було, як зазначено в обвинувальному акті. Злочин скоїв з корисливих мотивів. В скоєному щиросердно розкаявся. Просив суворо не карати. Також пояснив, що його прізвище вірно- ОСОБА_8 , оскільки в 2015 році здійснив отримав новий паспорт в зв`язку із зміною прізвища з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі. Злочин скоїв з корисливих мотивів. В скоєному щиросердно розкаявся. Пояснив, що повністю підтверджує викладені у обвинувальному акті обставини і їх не оспорює. Просив суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинувачених та дослідив документи, що характеризують особу кожного обвинуваченого.

Розгляд кримінального провадження проводився відносно обвинувачених в межах пред`явленого кожному обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб .

Призначаючи покарання обвинуваченим: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого кожним кримінального правопорушення, їх особи та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню в період відбування покарання з випробуванням, яке призначено вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, 70 ч.1,75 КК України до 4-х років позбавлення волі, з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців. Однак, на час вчинення кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню мав не погашену судимість, тому у формулюванні обвинувачення зазначена кваліфікуюча ознака, як повторність вчинення злочину. Окрім цього, злочин по даному кримінальному провадженню було вчинено до винесення вироку Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2018 року за ч.1 ст.309 КК України, яким засуджено до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за вироком від 06.11.2017 року, остаточно було призначено покарання строком на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, судимість не погашена.
ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не працюють, скоїли злочин середньої тяжкості, вину визнали повністю, в скоєному кожен щиро розкаявся, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів: психіатра, нарколога не перебувають. Матеріальна шкода потерпілому не відшкодована. Цивільний позов не заявлено.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якої ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб за результатами оцінки- низький. При цьому приймається до уваги думка уповноваженого органу з питань пробації, що можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі.
Окрім того, суд частково приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, а саме- в тій частині, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній. При цьому, суд не враховує думку органу пробації, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб), оскільки він вчинив кримінальне правопорушення саме під час іспитового строку.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини у повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати необхідне та достатнє для його виправлення, а також з метою запобігання вчиненню нових злочинів- покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе і без його безпосередньої ізоляції від суспільства, необхідно застосувати звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України. Разом з цим, в силу вимог ст. 76 ч.1 п.п.1,2 Кримінального кодексу України на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. А також з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого- слід покласти додатково на обвинуваченого необхідний і достатній для його виправлення обов`язок відповідно до ст.76 ч.2 п.2 КК України: не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити по даному кримінальному провадженню необхідне і достатнє для його виправлення, а також з метою запобігання вчиненню нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин по даному кримінальному провадженню до винесення вироку Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2018 року за ч.1 ст.309 КК України, яким засуджено до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за вироком від 06.11.2017 року було остаточно призначено покарання строком 4 роки 2 місяці позбавлення волі, тому слід застосувати ст.70 ч.4 КК України, призначив покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним згідно вироку від 17.05.2018 року у вигляді позбавлення волі - менш суворе призначене за даним вироком у вигляді позбавлення волі і остаточно необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його затримання.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченим ст.ст. 69, 75 КК України

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним згідно вироку від 17.05.2018 року у вигляді позбавлення волі - менш суворе призначене за даним вироком у вигляді позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 ч.1 п.п.1,2 Кримінального кодексу України покладені на нього такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також відповідно до ст.76 ч.2 п.2 КК України виконає покладений додатково обов`язок: не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000418 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1119/18, пр.1-кп/213/240/18.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1