В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002943 від 22.08.2016 р, за №0000017 від 03.01.2017 року, за №0004145 від 28.11.2016 року, за №0001156 від 28.04.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, не працюючого, не одруженого, із повною загальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , 16.06.2016 близько 00 год. 00 хв., перебуваючи в дворі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужого майна та незаконного збагачення, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , що виразилося у нанесенні декількох ударів область голови та тулуба останнього. При цьому, ОСОБА_10 тримав потерпілого, чим забезпечував відсутність надання опору зі сторони потерпілого, а удари наносила особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, шляхом ривка, заволоділи грошовими коштами в розмірі 10 000 грн. та належним потерпілому мобільним телефоном марки «Lenovo A 536», чорного кольору, який відповідно до висновку експерта №11/528 від 26.08.2016 коштує 1938,20 грн., чим завдав потерпілому шкоди на вищезазначену суму.

Крім цього, ОСОБА_10 , 07.08.2016 о 04 год. 20 хв., знаходячись в м. Ужгороді на вул. Загорській поблизу будинку №25, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли між ним та ОСОБА_5 з метою спричинення фізичного болю, умисно, знаходячись у вертикальному положенні наніс останньому удар рукою, зажатою в кулак, в область голови, а саме в щелепу, і в подальшому, умисно, маючи намір спричинення фізичного болю, наніс ОСОБА_5 , який від першого удару утратив рівновагу та знаходився в лежачому положенні, удар ногою в область голови, а саме лівої сторони щелепи, таким чином спричинив останньому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №842 від 29.08.2016 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Крім цього, ОСОБА_10 25.12.2016 близько 09 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні лото-клубу, розташованому по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом розмови зі своєю подругою, повторно, виманив в останньої мобільний телефоном марки Samsung GalaxyJ5, вартістю 5 021 гривень 07 копійок, що підтверджується висновком експерта №11/50 від 23.02.2017, після чого, зник у невідомому напрямку, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього, 25.12.2016 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні кафе «Ред Бул», що розташоване по вул. Гвардійська, 25 в м. Ужгороді, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та наніс один удар рукою, зжатою в кулак, в обличчя останній, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується висновком експерта №39 від 18.01.2017.

Крім цього, ОСОБА_10 , 28.12.2016 близько 07 год. 00 хв., перебуваючи на АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом усвідомлюючи характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичного насильства, з метою спричинення фізичного болю до потерпілого ОСОБА_13 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в нанесенні серії ударів руками, зжатими в кулак, по обличчю, внаслідок чого спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №169 від 31.03.2017 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності і, які в момент їх спричинення, не були небезпечними для життя і здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав частково, а саме визнав свою вину в обвинуваченні за викладеними в обвинувальному акті обставинами щодо умисного спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_5 , умисного спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю ОСОБА_6 , умисному спричинені легких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 . З цих обставин суду пояснив, наступне.

Приблизно в середині серпня 2016 приблизно о 5-6 годині ранку знаходився на вул. Загорській. Приїхав потерпілий ОСОБА_5 , зайшов в магазин. Люда почала говорити з ним, попросила відійти, на що обвинувачений не відреагував, після чого відбулася бійка. Перший удар наніс обвинувачений ОСОБА_10 в обличчя потерпілому ОСОБА_5 . Всього наніс два удари: один рукою, інший - ногою.

Приблизно о 19 год. 20 хв. 25.12.2016 разом з дружиною перебував в кафе «Ред Бул», прийшла потерпіла ОСОБА_6 та через знайомого попросила повернути телефон. Після чого підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та повідомив, що поверне телефон після того як вона поверне гроші. Хотів вилити їй на голову пиво, але вона спробувала нанести удар, від якого він ухилився, та одночасно вдарив потерпілу.

Приблизно о 07 год. 00 хв. 28.12.2016 по АДРЕСА_4 , виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_13 через шапку, яку забули в машині. Потерпілий відмовився повернути шапку, після чого обвинувачений наніс йому удари в обличчя, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_13 втратив свідомість.

Крім визнання обвинуваченим в цій частині обвинувачення, його вина також підтверджується щодо умисного спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 , умисного спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю ОСОБА_6 , умисному спричинені легких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 показами потерпілих та письмовими матеріалами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день (07.08.2016) з друзями виїхали з клубу «Контрабас», заїхали в магазин по цигарки, біля магазину побачили знайомих людей серед яких був й обвинувачений, які вже були агресивно налаштовані. Задля уникнення конфлікту, забирав подругу, як раптово обвинувачений ОСОБА_10 наніс удар. Всього завдав близько трьох ударів, внаслідок яких отримав перелом щелепи. Обвинуваченому ударів не наносив.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, в якій ОСОБА_5 повідомив, що 07.08.2016 р. близько 05 год. 00 хв. по вул. Закарпатській поблизу аптеки, громадянин на ім`я ОСОБА_14 наніс йому тілесні ушкодження.

За даною заявою внесені відомості до ЄРДР за №0002943 22.08.2016 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 122 КК України

Висновком експерта №842, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено накладну шину ОСОБА_15 на нижню та верхню щелепу, яка є наслідком надання кваліфікованої медичної допомоги. Згідно даних медичної документації виявлено травматичний подвійний ангулярний перелом нижньої щелепи. Виникли вищезазначені тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки, затиснуті в кулак, та обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження можуть вкладатися в час події, яка відбулася, 07.08.2016. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Враховуючи дані медичної документації, ОСОБА_16 було нанесено не менше одного удару. На момент отримання, вищевказане тілесне ушкодження, згідно даних медичної документації, виявлене у ОСОБА_5 , не було небезпечним для життя і здоров`я. Малоймовірно виникнення вищевказаного тілесного ушкодження у ОСОБА_5 , згідно даних медичної документації, в результаті падіння з висоти власного росту, удару об якийсь предмет.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 25.12.2016 відпочивала в кафе «Ред Бул», де зустріла обвинуваченого ОСОБА_10 . Виник конфлікт з приводу неповернутого телефону, внаслідок чого обвинувачений ОСОБА_10 наніс один удар рукою, зажатою в кулак, чим спричинив тілесні ушкодження. Крім того зазначила, що ОСОБА_10 знала як ОСОБА_14 .

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, 25.12.2016 ОСОБА_17 звернулася із заявою, в якій зазначила, що 25.12.2016 приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні закладу «Ред Бул», що за адресою: м. Ужгород, вул. Закарпатська, 45, до неї підійшов знайомий на ім`я ОСОБА_14 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до столику за яким вона сиділа і раптово, без будь-якої причини намагався нанести удар бокалом з-під пива, який вона відштовхнула. Однак, він схопив її за капюшон куртки, потягнув вниз головою і вона відчула різкий удар в область обличчя, чим саме вдарив вона не бачила.
За даною заявою внесенні відомості до ЄРДР за №0000017 04.01.2017 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 125 КК України

Висновком експерта №39, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: на шкірних покривах спинки носа відмічаються три садна синця на шкірних покривах правої орбітальної ділянки. Згідно даних консультації спеціалістів в неї виявлено: контузія правого ока, підшкірна гематома повік, крововилив під кон`юктиву, гіфкма. Поєднана краніо-фаціальна травма. Струс головного мозку. Забій ІІ гілки трійчастого нерва справа. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбулася 25.12.2016 року та могли виникнути за обставин, про які повідомляє потерпіла. Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом№6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Інші тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Павлич могло бути нанесено не менше одного удару в ділянку обличчя.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 25.12.2016 близько 18 год. 00 хв. в приміщенні «Ред Бул», розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Закарпатська,45, знаходилася в залі №2 цього закладу, намагалася вдарити бокалом з-під пива, але їй вдалося уникнути цього, після чого дана особа витягла її із-за столу за капюшон, нахилила вниз головою та нанесла удар в область правого ока.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017 підтверджується, що свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 25.12.2016 близько 17 год. 00 хв. в приміщенні «Ред Бул», розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Закарпатська,45 знаходилася в залі №2 цього закладу, та підходила до столика, за яким сиділа ОСОБА_19 .

Покази обвинуваченого та потерпілих узгоджуються між собою та з іншими матеріалами. Суд вважає, що вина у вчиненні зазначених правопорушень доведена, а саме за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження; за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину за обвинуваченням щодо грабежу, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб (грабіж) та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довіри (шахрайство), вчинене повторно не визнав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що грабежу не вчиняв.

Покази обвинуваченого ОСОБА_10 спростовуються, а його вина у вчиненні грабежу відносно ОСОБА_7 підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду справи доказів.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 16 липня 20016 року приблизно о 22 - 23 год. сидів на лавочці біля під`їзду та слухав музику. Через деякий час вийшов батько кума ОСОБА_20 за цигарками в магазин та звернув увагу, на те, що за ним спостерігають двоє осіб. Потім ці двоє підійшли до нього, один ззаду схопив за шию, другий спереду наносив удари. Особа, яка тримала його за шию це був обвинувачений, його чітко впізнає. Друга особа, яка й наносила удари це особа на прізвисько « ОСОБА_21 », прізвище ОСОБА_22 . Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 його душив та саме він витягнув з карману гаманець з грішми та телефон. В гаманці було близько 11 000 грн. Відразу викликали поліцію.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , пояснив, що потерпілого ОСОБА_7 знає з першого класу, є його кумом. На той час потерпілий проживав у нього вдома. В той день, коли повернувся додому з магазину, потерпілого зустрів біля під`їзду дома, він сидів на лавочці. Коли зайшов до квартири, хвилин через десять, почув з вулиці крик. Через вікно побачив, як потерпілого били дві особи. Одна особа стояла позаду потерпілого, друга спереду. Ту особу, яка стояла попереду потерпілого та наносила удари бачив чітко це був сусід на ім`я ОСОБА_24 . Обвинувачений стояв позаду потерпілого, побачив його коли він обернувся наліво. Крім того, бачив цих двох осіб, коли заходив до під`їзду. Вважає, що особа, яка була позаду потерпілого це обвинувачений ОСОБА_25 . Зазначив, що йому було відомо про те, що потерпілий при собі мав кошти, оскільки працював, та збирав кошти, щоб винайти житло та проживати разом зі своєю дівчиною.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що потерпілий є другом його сина. На той час потерпілий проживав у них в квартирі. В той вечір виходив за сигаретами до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Потерпілий сидів біля сусіднього під`їзду. Бачив як двоє пройшли мимо нього та направилися до під`їзду, де він проживає, після чого стояли та спостерігали за потерпілим, про що свідок повідомив потерпілому. Коли повернувся з магазину, то потерпілий вже був побитий. Потерпілий ОСОБА_7 відразу повідомив, як його побили та те що в нього вкрали гаманець з грішми, приблизно 11 тис грн. Зазначив, що при проведенні впізнання краще пам`ятав осіб, яких бачив, на сьогоднішній день вже точно сказати не може.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 16.07.2016, ОСОБА_7 повідомив, 16.07.2016 приблизно о 00 год. -00 хв. невідома особа схопила за шию, коли він сидів на лавці біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , а звиду знайомий громадянин наніс декілька ударів рукою по обличчю та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo» та грошовими коштами в сумі 10 000 гривень.

З витягу з кримінального провадження №0004145, вбачається, що заява надійшла, 15.07.2016, відомості внесені за фабулою: 16 липня 2016 року близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_26 , 1994 року народження, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в дворі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , 1997 року народження, що виразилось у нанесенні декількох ударів в область голови та тулуба останнього, шляхом ривка, заволоділи грошовими коштами в розмірі 10 000 грн. та належним потерпілому мобільним телефоном марки «Lenovo A 536», чорного кольору, який відповідно до висновку експерта №11/528 від 26.08.2016 коштує 1983,20 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування 28.11.2016 року виділені матеріали досудового розслідування за № 0002452 від 16 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, матеріали щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 004145.

Як вбачається з висновку експерта №756 04.08.2016, на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах лівої виличної ділянки та передньої поверхні правого колінного суглобу. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму або ударяння об такі, та могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття, після надання його тілу прискорення. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбулася 15.07.2016. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком на 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжку кості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.08.2016 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка разом ще з невстановленою особою, 16 липня 2016 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись в дворі загального користування за адресою: м. Ужгород, вул. Закарпатська, 28 (біля під`їзду №4), підбігши до потерпілого зі спини та схопивши його за шию та тримаючи її, коли інша невідома особа наносила тілесні ушкодження, після чого відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Lenovo A 536», чорного кольору та грошовими коштами в розмірі 10000 гривень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.09.2016 підтверджується, що свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка разом ще з невстановленою особою, 16 липня 2016 року близько 23 год. 00 хв., проходячи повз нього та потерпілого ОСОБА_7 , після чого пішла в під`їзд №3, та яка на його думку причетна до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , та заволодіння мобільним телефоном марки «Lenovo» разом з грошовими коштами в розмірі 10 000 гривень.

20.10.2016 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами обшуку, зазначених в ухвалі слідчого судді речей, виявлено не було.

З протоколу одночасного допиту осіб потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_26 (провадження щодо якого виділено в окреме провадження) встановлено, що ОСОБА_26 стверджує, що дійсно разом з ОСОБА_27 стояли в під`їзді по вул. Закарпатська в м. Ужгород, саме в той період часу про який розповідає потерпілий.

Згідно висновку експерта №11/528 від 26.08.2016 встановлено, що вартість мобільного телефону марки «Lenovo A 536», чорного кольору, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 16 липня 2016 року може становити 1983,20 грн.

Як вбачається із заяви, 21.02.2017 ОСОБА_10 відмовився від проведення слідчого експерименту на підставі ст. 63 Конституції України.
Суд надає перевагу показам потерпілого, оскільки в судовому засіданні не здобуто даних про наявність підстав для обмови ОСОБА_10 у вчиненні злочину. Окрім цього, дані показання є послідовними, докладними і узгоджуються з сукупністю інших, у тому числі, об`єктивних доказів. Крім того, судом береться до уваги те, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 чітко вказав на ОСОБА_10 як на особу, яка вчинила злочин стосовно нього.
Щодо посилання захисника на те, що в протоколах впізнання за фотознімками не зазначено опису за якими проводилося впізнання, то зазначене спростовується змістом таких протоколів.
Щодо посилання обвинуваченого та захисника на те, що обвинувачений був агентом при викритті слідчого за вимагання хабаря при розслідування данного кримінального провадження, то зазначене не спростовує обставин вчинення відносно потерпілого ОСОБА_7 грабежу та не доводить зацікавленість органу досудового слідства в подальшому розсілідуванні кримінального правопорушення.
Оцінюючи докази, визначені сторонами кримінального провадження, суд вважає, що вина у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, а саме за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою групою осіб.
Щодо заволодіння майном ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що взяв мобільний телефон у потерпілої та розмовляв по ньому зі своєю дружиною. В подальшому не повернув мобільний телефон потерпілій, оскільки остання мала перед ним борг. Зазначив, що мав намір повернути мобільний телефон після отримання коштів.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 з цього приводу пояснила, що 25.12.2016 перебувала в лото-клубі, що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька. Їй зателефонувала її знайома ОСОБА_28 , яка шукала обвинуваченого ОСОБА_10 і вона передала телефон ОСОБА_10 для розмови. Будь-якого боргу перед обвинуваченим не мала та телефон з метою повернення цього боргу не передавала.

Разом з тим, покази обвинуваченого ОСОБА_10 спростовуються, а його вина у вчиненні шахрайства відносно ОСОБА_6 , підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду справи доказів.
Показами свідка ОСОБА_29 , яка в судовому засіданні показала, що вона на той час працювала в лото-клубі. В кінці грудня 2016 року обвинувачений та потерпіла ОСОБА_6 знаходилися в лото-клубі. Потерпілій хтось зателефонував і вона передала телефон обвинуваченому. Обвинувачений вийшов на вулицю, де розмовляв, але потім хвилин через 15 пішов. Потерпіла його шукала. Зазначила, що їй невідомо про те, що потерпіла мала борг перед обвинуваченним. Вона не бачила, щоб обвинувачений повертав телефон потерпілій.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, з якого встановлено, що 25.12.2016 ОСОБА_17 звернулася із заявою, в якій зазначила, що 25.12.2016 приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ДОСАФ за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, до неї звернувся знайомий на ім`я ОСОБА_14 з проханням зателефонувати своїй дівчині, яка є її подругою. Надавши телефон, навіть не підозрювала, що він його не поверне. На дзвінки не відповідав.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 25.12.2016 в лото клубі, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька в грубій формі попросила у неї мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» під приводом поговорити зі своєю дівчиною та її подругою ОСОБА_30 , взяла мобільний телефон та не повернувши його, зникла у невідомому напрямку.

Згідно висновку експерта №11/50 від 23.02.2017 встановлено, що залишкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J5», з врахуванням ознак зносу станом цін на 25 грудня 2016 року може становити 5021,07 грн.

Суд надає перевагу показам потерпілої, оскільки в судовому засіданні не здобуто даних про наявність підстав для обмови ОСОБА_10 у вчиненні злочину. Окрім цього, дані показання є послідовними, докладними і узгоджуються з сукупністю інших, у тому числі, об`єктивних доказів. Крім того, судом береться до уваги те, що в судовому засіданні обвинуваченим фактично не оспорюються дані обставини, зокрема тим, що він взяв телефон у потерпілої для розмови та не повернув його, фактично обвинуваченим оспорюється, що такі дії містять ознаки шахрайства.

Оцінюючи докази, визначені сторонами кримінального провадження, суд вважає, що вина у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, а саме за правовою кваліфікацією за 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема злочини, вчинені із застосуванням насилля та з нанесенням шкоди здоров`ю людей, характер, ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України - є тяжким злочином; злочини передбачені ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 122 КК України - є злочинами середньої тяжкості; злочини передбачені ч.1, 2 ст. 125 КК України - є злочинами невеликої тяжкості.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_10 , приймаючи до уваги конкретні обставини справи, кількості скоєних злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. Дане покарання, на думку суду, відповідає цілям покарання, передбаченим ст. 50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2017 року до ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З 17.02.2017 року він перебуває на попередньому ув`язненні.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 17.02.2017 по 20.06.2017, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Під час судового розгляду потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлені цивільні позови.
Так, потерпілий ОСОБА_7 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмір 11 983,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачений заволодів його коштами в розмірі 10 000 грн. та мобільним телефоном, який згідно висновку експерта коштує 1 983, 20 грн. Вважає, що моральна шкода полягає в перенесених моральних стражданнях, перебування в стані стресу та психічного напруження, які виникли саме з вини обвинуваченого. Таку шкоду оцінює в 500 000 грн.
Так, потерпілий ОСОБА_5 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмір 3 555,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень останній потребував лікування, витрати на яке склали 3 555,00 грн., на підтвердження чого надав чеки. Щодо моральної шкоди, то зазначає, що своїми діями обвинувачений спричинив йому моральну шкоду, яка полягла у фізичних та душевних стражданнях, яку він оцінює в 10 000 грн.
Так, потерпіла ОСОБА_6 попросила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що обвинувачений заволодів її телефоном, вартість якого відповідно до кредитного договору склала 6 699, 80 грн., затратами на лікування, які склали 1204,70 грн., та те що такі дії спричинили їй душевні та фізичні страждання. Таку шкоду оцінює в 10 000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вирішуючи питання відшкодування шкоди, суд дійшов наступних висновків.
Позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11 983,20 грн. та позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3 555,00 грн. підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами.
У відповідності з п.5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості.

Враховуючи характер та обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особи потерпілих, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 10 000 грн., цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 підлягають до задоволення. Саме такі розміри моральної шкоди на думку суду є розумними, справедливими та пропорційними до завданих дій обвинуваченим.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження відповідності понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів. Відсутність відповідних доказів не дає можливості суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині стягнення витрат на правову допомогу немає.

Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №11/50 в розмірі 439,80 грн. та за проведення судово-товарознавчої експертизи №11/528 в розмірі 439,80 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Речові докази по справі - відсутні.
Керуючись ст. ст. 349,369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 - визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 122 КК України - один рік позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України - три роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України - п`ять років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 125 КК України - один рік обмеження волі;
за ч. 1 ст. 125 КК України - шість місяців виправних робіт.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, відповідно до правил передбачених ч.1 ст. 72 Кримінального кодексу України (із розрахунку, що одному дню позбавленню волі відповідають два дні обмеження волі та три дні виправних робіт) остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді - п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_10 з 17.02.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 17.02.2017 року до 20.06.2017 року, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №11/50 в розмірі 439,80 грн. та за проведення судово-товарознавчої експертизи №11/528 в розмірі 439,80 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 11 983,20 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три гривні двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

У задоволенні решти вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3555,00 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

У задоволенні решти вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 маральну та матеріальну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1