Справа№751/4979/18
Провадження №1-кп/751/264/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004595 від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянки України, венгерки, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України;

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

25.06.2018 року, близько 11 год 20 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, намагалась таємно викрасти з гаманця, що лежав на дивані в одній з кімнат, грошові кошти в сумі 3 000 грн, які належать ОСОБА_8 .

В цей час злочинні дії ОСОБА_3 , яка намагалася зникнути з місця вчинення злочину, були помічена свідком ОСОБА_9 , але не зважаючи на це, усвідомлюючи, що її дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, набувають відкритий характер, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, не зупиняючись на вимоги свідка, утримуючи при собі раніше викрадене майно, з метою швидкого залишення місця вчинення кримінального правопорушення вибігла з квартири до під`їзду будинку та покинула місце вчинення злочину.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, визнала і показала, що вона повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. Вказала, що в той день зайшла до будинку, двері до квартирі були відкриті. Зайшовши до квартири, побачила на дивані гаманець, який забрала. При виході її зупинила жінка, яка попросила повернути гаманець, однак вона втекла. На зупинці громадського транспорту її затримали працівники поліції та вона повернула кошти. Вказала, що дане кримінальне правопорушення вчинила у зв`язку з тим, що померла її дитина та відсутністю коштів для існування. Щиро розкаявся у скоєному, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 , в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинувачену та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) ОСОБА_8 , а її дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину внаслідок тяжких особистих, сімейних обставин.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд, також враховує, що обвинувачена неодружена, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, за місцем проживання негативно не характеризується, в силу ст. 89 КК України не судима, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але з 2010 року перебуває на обліку в наркологічному відділенні КЗОЗ «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченої, досудова доповідь уповноваженого органу пробації щодо особи обвинуваченої, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченої зокрема, її відношення до скоєного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на теперішній час не потребує ізоляції від суспільства, оскільки фактичних збитків від злочину не настало та вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт, в межах санкції ч.1 ст.186 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є співмірним діянню і особи обвинуваченої та буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті обвинувачення, суд не вбачає з огляду на наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченої.

Призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт суд вважає недоцільним через відсутність у обвинуваченої постійного місця роботи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 року ОСОБА_3 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 25.08.2018 року. Клопотань про продовження запобіжного заходу до суду не надходило. Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 2 288 грн 00 коп, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК і призначити їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн 00 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Речові докази: спеціальний пакет № 0003055, фрагмент марлі з запаховим слідом, паперовий пакет зі слідами рук знищити; дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 , дактилокарти зберігати в матеріалах кримінального провадження; пару капців та пару дитячих кросівок повернути власнику; грошові кошти: 22 купюри номіналом по 50 грн, 2 купюри номіналом по 200 грн та 1 купюра номіналом 500 грн, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1