Справа № 544/127/18
У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин подання Пирятинського районного відділу з питань пробації Північно-Східного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно ОСОБА_5 про можливість виконання ухвали Пирятинського районного суду від 20.01.2017 окремо,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Пирятинського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просила вирішити питання про можливість виконання ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.01.2017 окремо від вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2017. В обґрунтування подання вказала наступне. Згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2017 ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.405, ч.3 ст.406, ч.4 ст.407, ч.3 ст.408 КК України та призначено показання у виді 236 днів позбавлення волі. Оскільки у вироку Гайсинського районного суду від 20.03.2017 покарання, призначене Пирятинським районним судом від 20.01.2017 у виді 50 годин громадських робіт ОСОБА_5 не враховано, тому просить вирішити питання про можливість виконання ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.01.2017 окремо.

У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 просила задовольнити подання.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні подання, оскільки є ухвала суду від 20.01.2017, яка є зрозумілою, набрала законної сили та підлягає виконанню.

Розглянувши дане подання суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Так, у частині першій статті 537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Із матеріалів подання убачається, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.06.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 850грн.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.01.2017 замінено засудженому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 850грн., призначеного вироком Пирятинського районного суду від 17.06.2016, покаранням у виді громадських робіт строком на 50 днів. Вказана ухвала є невиконаною, засуджений з порядком відбуття покарання у вигляді громадських робіт не ознайомлений, засуджений ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт не відбув.

Згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2017 ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.405, ч.3 ст.406, ч.4 ст.407, ч.3 ст.408, ч.1 ст.70 КК України та призначено показання у виді 236 днів позбавлення волі.

Згідно вимоги про судимість ОСОБА_5 відбув покарання за вироком Гайсинського районного суду від 20.03.2017 та звільнений з Вінницької ВК (№86) 23.08.2017 по відбуттю строку покарання. Отже вирок Гайсинського районного суду від 20.03.2017 є виконаним.

У поданні ставиться питання щодо можливості виконання ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.01.2017 окремо від вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2017.

На підставі викладеного та враховуючи, що вирок Гайсинського райсуду від 20.03.2017 є повністю виконаним, засуджений ОСОБА_5 за цим вироком повністю відбув покарання в місцях позбавлення волі, ухвала Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.01.2017 набрала законної сили та є невиконаною, крім того вироком Гайсинського райсуду від 20.03.2017 не враховано покарання, призначене ухвалою Пирятинського райсуду від 20.01.2017, тому підстав для застосування покарання за наявності кількох вироків не вбачається.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень ст.537, 539 КПК України вирішення такого питання як можливість виконання ухвали суду окремо від іншого судового рішення (вироку) не входить в компетенцію суду.

На підставі викладеного суд уважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Пирятинського районного відділу з питань пробації Північно-Східного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно ОСОБА_5 про можливість виконання ухвали Пирятинського районного суду від 20.01.2017 окремо відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошений 01 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1