АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/380/18 Справа № 705/3085/18 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2018 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, громадянина України, з вищою освітою, не працює, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді доцента кафедри маркетингу та управління бізнесом Уманського державного педагогічного університету, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Клопотання погоджено прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді доцента кафедри маркетингу та управління бізнесом Уманського державного педагогічного університету, та відповідно до наказу ректора УДПУ № 108 від 15.02.2018 року був призначеним одним із членів комісії «Фінанси, банківська справа та страхування», у зв`язку з чим, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів за позитивне вирішення питання щодо вступу гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на факультет заочної форми навчання по державному замовленню до Уманського державного педагогічного університету в ході зустрічі з останнім висловив вимогу передати йому неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн., що гарантує вступ ОСОБА_11 до навчального закладу. В подальшому, 16.07.2018 року ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_11 змінив суму вимоги неправомірної вигоди, яка мала складати 200 доларів США, що відповідно до курсу валют Нацбанку становило 26 грн. 23 коп. за один долар, а всього 5 246 грн., які мають бути перераховані на номер карткового рахунку останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 за допомогою Інтернет-месенджера «Viber» надіслав з номера оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , яким користується, на номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , номер свого карткового рахунку «Приватбанк» - НОМЕР_3 , з метою внесення ОСОБА_11 грошових коштів на вказаний рахунок. Після цього, 18.07.2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання о 08 год. 03 хв., він отримав на вказаний картковий рахунок грошові кошти в сумі 5 300 грн. 00 коп. й був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в нічну пору доби строком на два місяці, до 20 вересня 2018 року, без застосування електронних засобів контролю. Строк домашнього арешту вирішено обчислювати з моменту постановлення ухвали суду. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період з 21.00 години до 6.00 години.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги особу підозрюваного, який має 2 групу інвалідності загального захворювання, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину 2006 року народження, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має ряд відзнак у професійній діяльності, а також той факт, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду від 20.07.2018 р. та постановити нову, якою, задовольнивши клопотання слідчого, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановлена внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Викладені в ухвалі доводи не з`ясовувались та не досліджувались під час судового розгляду клопотання слідчого. Не наведено належні, достатні мотиви та підстави постановлення ухвали, що є грубим порушенням вимог ч. 4 ст. 370 КПК України.

Вказує, що, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , тяжкість покарання, а саме те, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Підозрюваний та його захисник просили відхилити апеляційну скаргу прокурора. Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Колегія суддів вбачає, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх мотивів на обґрунтування того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства й суду, а також ними не зазначено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та у чому полягає винятковість цього випадку.

Колегія суддів враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, місце роботи, молодий вік та відсутність судимостей у нього, наявність тяжкого захворювання, на доказ чого захисник подав у судовому засіданні відповідні документи, а також, що останній виконує всі вимоги слідчого, адже в матеріалах справи відсутні дані про порушення ним умов домашнього арешту.

Посилання апелянта лише на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також немає об`єктивних даних про те, що підозрюваний впливає або буде впливати на свідків, за допомогою засобів зв`язку.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт строком на 60 діб зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Виходячи з цього, колегія суддів вбачає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволені клопотання слідчого і застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2018 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :