Дата документу 01.11.2018 Справа № 328/135/18
Запорізький Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/604/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/135/18 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду про доведеність його вини та правильності кваліфікації його дій, просить призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК у виді виправних робіт, посилаючись на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що він позитивно характеризується за місцем проживання, розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, є сиротою, має хвору дружину та малолітнього сина.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК. Йому призначено покарання за ч.1 ст.185 КК у виді 3 місяців арешту; за ч.3 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вирішено питання про початок строку відбування покарання, процесуальні витрати та речові докази.

Згідно вироку, 02 вересня 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за запрошенням потерпілого ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зі стільця в спальній кімнаті вказаного будинку, таємно викрав мобільний телефон вартістю 566 грн. 67 коп., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

02 січня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав металеві противаги з трактору вартістю 394,20 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінальних правопорушень за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України правильно кваліфіковані судом.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 69 КК України, є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання місцевий суд врахував, що останній щиро покаявся, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, а тому призначив йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак вид покарання, на думку колегії суддів, судом першої інстанції був визначений без врахування вищевказаних вимог закону та без врахування всіх обставин справи, хоча більшість із них і наведена у вироку.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового провадження повністю визнав вину у вчиненні злочину, щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю цього злочину, добросовісно приймав участь у слідчих діях, не ухилявся від слідства та суду, має на утриманні малолітню дитину, дружина хворіє тяжкою хворобою, має ознаки онкології, останній виховався в інтернаті як сирота, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки останній не становить небезпеку для суспільства, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 51).

Приймаючи до уваги ці обставини, колегія суддів вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, у виді громадських робіт, оскільки ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу винного, а також невеликий розмір вкраденого чужого майна (394 грн. 20 коп.), істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Між тим довід обвинуваченого про застосування до нього покарання у виді виправних робіт є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам ст. 57 КК України, так як ОСОБА_7 офіційно ніде не працює.

Колегія суддів також погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому занадто суворого покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертається увага судів на те, що висновки суду з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачені покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту та позбавлення волі. Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за наявності більш м`яких видів покарання, наявності обставини, що пом`якшує покарання, не навівши у вироку відповідних мотивів, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_10 один із найсуворіших видів покарання, передбачений санкцією статті. При цьому, призначаючи більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, у вироку ніяким чином не обґрунтував, чому менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищевказане, а також те, що штраф не може бути застосовано до останнього з урахуванням майнового стану винного, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 в цій справі, змінити.

Пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та вважати його засудженим:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 100 годин громадських робіт.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: