Ухвала
Іменем України
16 липня 2018 р.

м. Київ
справа № 520/3192/18

провадження № 51-7435ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 червня 2018 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, призначено до судового розгляду. Серед іншого також відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 потерпілою.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 18 червня 2018 року, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані судові рішення, оскільки вважає, що вони суперечать ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Статтею 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку. Оскільки ухвала Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року по суті в апеляційному порядку не переглядалась, то вона не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Що стосується доводів касаційної скарги ОСОБА_4 про скасування ухвали судді апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, то Суд дійшов наступних висновків.
Частиною шостої статті 399 КПК України визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Так, ч. 1 ст. 392 КПК України встановлює, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Також ч. 2 ст. 392 КПК України визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як передбачають положення ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, оскільки зазначене судове рішення відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України було постановлено під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 цього Кодексу.
Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.
Таким чином ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3