ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1814/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 26 червня 2018 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місце, з метою уникнення відповідальності за вчинену ним ДТП, здійснив завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння його транспортним засобом КІА д.н.з. НОМЕР_1 26 червня 2018 року о 12 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 43.
Окрім того, ОСОБА_3 27 червня 2018 року в період часу з 19 год. 05 хв. по 19 год. 15 хв., знаходячись в приміщенні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, що по вул. Кошиця, 3а в м. Києві, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місце, з метою уникнення відповідальності за вчинену ним ДТП, надав завідомо неправдиві показання потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування слідчому СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві щодо виявлення ним 26 червня 2018 року о 12 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 43 незаконного заволодіння його транспортним засобом КІА д.н.з. НОМЕР_1 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 26 червня 2018 року він здійснив ДТП за адресою: м. Київ, вул. Григоренка, при цьому машину вирішив переставити в інше місце. В цей час він знаходився на лікуванні в воєнному госпіталі, де і сталася ДТП. У подальшому його викликали працівники поліції та потерпілий для складання протоколу. В цей час ОСОБА_3 вирішив подзвонити на лінію 102 та надати неправдиву інформацію про те, що його автомобіль викрали по АДРЕСА_2 . У зв`язку з його повідомленням було складено відповідні документи та зареєстровано кримінальне провадження. Приблизно через 4 дні він приїхав до органу досудового розслідування, де надав неправдиві показання щодо викрадення своєї машини. При цьому, він усвідомлював протиправність своїх дій.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, та за ч. 1 ст. 384 КК України як завідомо неправдиве показання потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчинених злочинів, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, вони є злочинами невеликої тяжкості, обставини вчинення злочинів, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі волі.
Разом з тим, суд уважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи, дані про його особу, який раніше не судимий, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и л а:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, і призначити йому покарання виді обмеження волі:

- за ч. 1 ст. 383 КК України - 1 рік;

- за ч. 1 ст. 384 КК України 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази по справі, а саме: оптичний диск та диск Maximus залишити зберігати при матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя