Справа№ 640/9853/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника адвоката Кас* ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001172 від 14.09.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого неофіційно, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 р.н. та 2016 р.н., раніше не судимого, фактично проживає: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 25.08.2017 року, приблизно о 12-40 годині, керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Шевченко в м. Харків зі сторони вул. Тахіатаської в сторону вул. Героїв Праці. В районі буд. №307 по вул. Шевченко, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 10.1 і 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який тривалий час стояв на проїжджій частині, хитаючись зі сторони у сторону внаслідок алкогольного сп`яніння та перетинав проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобіля. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/250-А/18 від 22.03.2018 ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю синців на обличчі, багатофрагментарного перелому лобової кістки з переходом на підставу передньої черепної ямки, перелому кісток носа, передньої і латеральної стінок правої гайморової пазухи, забій головного мозку; перелом правої пластини щитовидного хряща, гематома м`яких тканин у області правого плечового суглоба. Порушення Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом об`єктивно усвідомлюючи, що на проїжджій частині знаходився пішохід в стані алкогольного сп`яніння, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для пішохода об`їзду, не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , що спричинило останньому тяжкі тілесні ушкодження. Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях ОСОБА_4 згідно висновків автотехнічних експертиз № 939/17 від 16.11.2017, № 550 від 22.01.2018 та № 6698 від 03.04.2018 перебувають у причинному зв`язку з виникненням події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. В скоєному розкаюється, просить строго не наказувати, оскільки він керував транспортним засобом у тверезому стані, а потерпілий був у стані алкогольного сп*яніння, одразу відвіз потерпілого до лікарні, відшкодував всі йому витрати на лікування, просить не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки працює у фізичного підприємця реалізатором і водієм, і право керування автомобілем йому необхідно для роботи та забезпечення родини.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має цивільну дружину, на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, однак за його слів працює неофіційно у приватного підприємця реалізатором та водієм, проживає в м. Харкові з сім*єю.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і стан алкогольного сп*яніння потерпілого, поведінку обвинуваченого під час ДТП та після, визнання провини обвинуваченим в повному обсязі, відсутність претензій від потерпілого, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та наявність обставин, які пом*якшують покарання, наявність на утриманні обвинуваченого двох малолітніх дітей, відсутність судимостей та відомостей про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, його матеріальний та сімейний стан, вік, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції, встановленої ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавленні волі.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України та враховуючи обставини злочину та особу обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами судом враховано, що злочин, який інкриміновано обвинуваченому є тяжким, з необережною формою вини, однак судом враховано, що ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 10.1 і 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Також, судом взято до уваги, що ОСОБА_4 має посвідчення водія, і з його слів працює, однак не надав до суду відомостей про працевлаштування і що його робота пов*язана з необхідністю керування транспортними засобами.

На підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 8055,44 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 8055,44 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1