гСправа № 358/622/18 Провадження № 1-кп/358/96/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , представника відділу з питань пробації ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Богуславі клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору,

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 02.04.2018 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що в обвинувальному акті в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не викладені фактичні обставини щодо форми вини, мотиву і меті вчинення кримінального правопорушення (суб`єктивна сторона злочину). Крім того, в обвинувальному акті не зазначено обставини, які б вказували на те, що потерпіла ОСОБА_5 фактично не втратила контроль над мобільним телефоном. Також в обвинувальному акті не зазначено індивідуальні відмінні ознаки мобільного телефону, з вигляду яких ОСОБА_7 в змозі був визначити власника майна.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 , посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Тобто, обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, в якому викладається сутність обвинувачення та його підстави (докази); дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі майбутнього судового розгляду.

Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акту, регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік вимог є вичерпним.

Зокрема у відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити серед іншого виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

У разі невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд має право, відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Вирішення питання щодо відповідності викладених обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення (щодо форми вини, мотиву і меті вчинення кримінального правопорушення) не пов`язані з підготовкою до судового розгляду, відповідно до вимог статей 314-316 КПК України, а отже суд не може виходити за межі питань пов`язаних із підготовчим судовим засіданням.

З обвинувального акту вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини щодо форми вини, мотиву і меті вчинення кримінального правопорушення (тобто суб`єктивної сторони злочину) і тому обвинувачення є неконкретизованим, оскільки презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, так як обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, тому що в ньому викладено лише твердження органу досудового розслідування, які мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свобод в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, закон покладає на розсуд прокурора виклад тих фактичних обставин, які він вважає встановленими щодо формулювання обвинувачення. Посилання захисника на неповноту і неконкретність викладених обставин, які прокурор вважає встановленими, як на підставу повернення обвинувального прокурору не ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального закону. Закон забороняє на стадії підготовчого судового провадження давати оцінку узгодженості правової кваліфікації з фактичними обставинами кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення. Наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, може бути лише встановлено під час судового розгляду. Так, на стороні обвинувачення лежить обов`язок формулювання обвинувачення та обстоювання у суді його правильності засобами, встановленими законом. Якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор згідно з положеннями ст. 338 КПК України має право змінити обвинувачення, або відповідно до ст. 340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Інші зазначені доводи захисника також не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вони не перешкоджають проведенню підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки це не звужує права підозрюваного (обвинуваченого) і не порушує його права на справедливий суд.

Враховуючи, що зміст обвинувального акту складений у відповідності до вищенаведених норм КПК України, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 350, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст повної ухвали виготовлено та оголошено 12 липня 2018 року о 10 годин 20 хвилин.

Головуючий: суддя ОСОБА_1