Справа № 301/1849/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство Юстиції України звернулося до Іршавського районного суду Закарпатської області із клопотанням Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Клопотання мотивовано тим, що 09 серпня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 2596/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінально процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 06.06.2018 № 06-74454/18.
ОСОБА_4 засуджено вироком Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017, до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 229.1 (незаконне переміщення через митний кордон Митного союзу в рамках ЄврАзЕС прекурсору наркотичних речовин у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ "Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Брянській області; кінець строку відбуття покарання 02.03.2024.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, заявник - Міністерство юстиції України, у клопотанні просить суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга від 24.04.2017; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017; вирішити питання про виконання вироку Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017.
Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави щодо ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України до передачі засудженого в Україну, у зв`язку з чим, забезпечити присутність цієї особи в судовому засіданні держави виконання вироку згідно з Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, є неможливим.
Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, з наведених підстав висловив думку про необхідність визнання та виконання вироку суду Російської Федерації на території України.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглядати справу за його відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 років становлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.
Виходячи з положень ст. 10 Конвенції Про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, аніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим аніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2)якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, аніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до частини 1 ст. 7 Кримінального Кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, при цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 , є громадянином України, останнє відоме місце його проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну, що підтверджується його письмовою заявою (а.с.18).
З наданого вироку Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017 вбачається, що ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 229.1 (незаконне переміщення через митний кордон Митного союзу в рамках ЄврАзЕС прекурсору наркотичних речовин у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, йому призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995р., та норм Кримінального кодексу України.
Визначаючи статті закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачені відповідальність за кримінальні злочини, вчинені засудженим, суд виходить з того, що ОСОБА_4 , як встановлено вироком суду РФ, вчинив незаконне переміщення через митний кордон Митного союзу в рамках ЄврАзЕС прекурсору наркотичних речовин у великому розмірі ( ч.3 ст. 229.1 КК РФ).
Частина 3 статті 307 КК України передбачає кримінальну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього.
За змістом вироку Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017 року, строк призначеного ОСОБА_4 покарання має обчислюватись з 03 березня 2017 року.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації щодо громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Севського районного суду Брянської області від 10.10.2017 року, яким громадянин України ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 7 (сім) років позбавлення волі.
За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 610 КПК України, вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України - до 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 03 березня 2017 року.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом семи днів з моменту проголошення, а Міністерством юстиції України та засудженим ОСОБА_4 , в той же строк, з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1