Справа № 523/1814/18
Провадження №1-кп/523/592/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
30 травня 2018 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ТОВ «РУШ» за довіреністю ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 31.01.2018 року та угоду про примирення від тієї ж дати у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000436 від 27.01.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08.02.2018 року на адресу Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли зазначений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а також угода про примирення, укладена між вказаним обвинуваченим та представником потерпілого ТОВ «РУШ» за довіреністю ОСОБА_4 , які ухвалою судді від 09.02.2018 року призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з вичерпанням судом наданих законодавством можливостей щодо виклику в підготовче судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 , який згідно з поштовим повідомленням за визначеною в обвинувальному акті адресою місця проживання не мешкає, а також з огляду на незабезпечення, за клопотанням прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , стороною обвинувачення явки вказаного обвинуваченого до суду, з метою дотримання розумності строку судового розгляду, суд вирішив провести підготовче провадження та розглянути питання щодо повернення обвинувального акту і угоди про примирення за відсутності зазначеного обвинуваченого.

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 щодо повернення прокурору обвинувального акту разом з угодою про примирення, заслухавши з цього ж питання думку представника потерпілого ТОВ «РУШ» за довіреністю ОСОБА_4 , дослідивши надані на розгляд суду відповідні процесуальні документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, а за ч.2 цієї ж норми закону та ч.2 ст.474 цього ж Кодексу, підготовче судове засідання щодо розгляду угоди та обвинувального акту, здійснюється за обов`язковою участю сторін угоди, зокрема обвинуваченого.

Положення ст.291 цього ж Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені анкетні відомості обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

З огляду на ст.ст.110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

За ч.ч.1, 2 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, ані слідчим Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 при складенні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 , ані прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 при погодженні цього обвинувального акту, наведені вище вимоги закону дотримані не були, оскільки розглядуваний обвинувальний акт містить недостовірні відомості про адресу проживання вказаного обвинуваченого, адже останній, згідно з поштовим повідомленням, за цією адресою не проживає.

Частиною 1 ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, до яких, наряду з іншим, належить наявність у обвинуваченого місця проживання, а за ч.2 цієї норми закону та ст.92 цього ж Кодексу, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, та обов`язок доказування означених обставин, у тому числі, що характеризують особу обвинуваченого та свідчать про наявність в нього місця проживання, покладається на слідчого, прокурора, у деяких випадках - на потерпілого та сторону, яка їх подає.

Вищезазначені обставини перешкоджають суду здійснити належний виклик обвинуваченого ОСОБА_5 та провести розгляд обвинувального акту одночасно з угодою про примирення, укладеної на стадії досудового розслідування між вказаним обвинуваченим та представником потерпілого ТОВ «РУШ» за довіреністю ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000436 від 27.01.2018 року, відповідно до встановленої законом за таких умов обов`язковою участю обвинуваченого, зокрема як сторони угоди, що у протилежному випадку порушить право останнього на справедливий судовий розгляд.

За ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу, серед яких й наряду з іншими, у конкретному випадку належить застосувати принцип доступу до правосуддя (ст.21 КПК), за яким кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом, а також принципи забезпечення права на захист (ст.20 КПК), змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК), за якими обвинувачений має право на захист й на надання усних або письмових пояснень, на збирання й подачу доказів та на забезпечення кваліфікованої правової допомоги.

Крім того, наведені вище обставини невстановлення органом досудового розслідування дійсного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , що унеможливлює його виклик до суду та його особисту присутність при розгляді справи за його обвинувачення разом з угодою про примирення, суперечать до того ж принципу законності й унеможливлюють дотримання принципу верховенства права, що визначені у ст.ст.7-9 КПК України, а також не відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо справедливості судового розгляду, яка відповідно до ч.2 ст.8 цього Кодексу, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року (статусу остаточного згідно з п.2 ст.44 Конвенції набуло 08.07.2010 року), в якій були встановлені порушення п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип рівності сторін одна з складових ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом, а також встановлює, що провадження у справі повинно забезпечувати важливі процесуальні гарантії, зокрема, щодо належного сповіщення відповідної особи про провадження у справі, щоб не ставити під сумнів справедливість такого провадження (п.п.23-25).

Аналогічні висновки зроблені Судом у рішенні «Салов проти України» від 06.09.2005 року (статус остаточного з 06.12.2005 року), в якій були встановлені подібні порушення та встановив, що стаття 6 Конвенції в цілому гарантує право обвинуваченого брати активну участь у розгляді кримінальної справи в суді. Основоположним аспектом права на справедливий розгляд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи процесуальні складові, має бути змагальним і в цьому процесі має бути забезпечено принцип рівності сторін, тобто обвинувачення та захисту (п.78).

Викладені обставини невідповідності обвинувального акту від 31.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 вимогам ч.2 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 7-9, 91, 110, 474 цього ж Кодексу, за своєю сукупністю, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи верховенства права й законності, справедливості судового провадження та рівності сторін, викликають обґрунтовані сумніви щодо дійсного встановлення в ході досудового розслідування місця фактичного проживання вказаного обвинуваченого та у повноті такого розслідування, що унеможливлюють судовий розгляд означеного обвинувального акту разом з угодою про примирення у цьому кримінальному провадженні за участю сторін цієї угоди.

Приймаючи до уваги викладені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність у зв`язку з наведеними фактами порушень вимог КПК України, повернути зазначені процесуальні документи прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 для належного оформлення та приведення у відповідність до положень вказаного Кодексу, оскільки усунення визначених вище порушень процесуального закону безпосередньо в суді під час підготовчого провадження або можливого судового розгляду по суті, як і встановлення судом фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 або подальше очікування малоймовірного забезпечення стороною обвинувачення явки обвинуваченого до суду, виходить за межи компетенції суду та порушує принципи законності й змагальності судового процесу, потягне його невиправдане затягування і порушення розумності строку (п.п.73-75 рішення ЄСПЛ «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року).

Керуючись ст.ст.2, 7-9, 291, 314, 369-372, 474, ч.2 ст.376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт від 31.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, разом з угодою про примирення від тієї ж дати, укладену під час досудового розслідування між вказаним обвинуваченим та представником потерпілого ТОВ «РУШ» за довіреністю ОСОБА_4 , - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Копію ухвали направити для виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1