Провадження № 1-кс/331/4990/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисників адвокатів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_4 та заяву прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 1-кп/331/324/2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
26.10.2018 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 1-кп/331/324/2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (1-кс/331/5034/2018, ЄУН 331/2911/18).
Ухвалою суду від 26.10.2018 року заяву ОСОБА_4 та заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 об`єднано в одне провадження.
В обґрунтування заяви, ОСОБА_4 зазначено, що суддя ОСОБА_8 протягом тривалого часу позбавляє його, як особу що подала цивільний позов у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України доступу до правосуддя; безпідставно затягує розгляд справи та порушує розумні строки її розгляду; порушує засади рівності учасників судового процесу; порушила правила відводу прокурора ОСОБА_9 , який приймав участь при розгляді кримінального провадження, тому на думку заявника, суддя ОСОБА_8 , не має права брати участь у розгляді вказаного кримінального провадження.
В обґрунтування заяви, прокурором ОСОБА_3 зазначено, що суддя ОСОБА_8 без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин задовольнила клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_9 , який здійснював процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, що окрім продовження затягування розгляду справи, суддею фактично визнано упередженими всі докази, зібрані цим прокурором та проведенні ним процесуальні дії, що викликає сумніви у її неупередженості.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені по тексту заяви.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід судді ОСОБА_8 , посилаючись на її обґрунтованість та наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, просила суд задовольнити її в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисники: адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення заяв ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 заперечували через їх необґрунтованість та безпідставність, просили відмовити в їх задоволенні. Вважають, що ОСОБА_4 не має права взагалі заявляти відвід, посилаючись на те, що він не є стороною у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 надала письмові пояснення, в яких зазначено, що 13.04.2018 року в її провадження надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Відповідно до змісту обвинувального акту потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні. 16.04.2018 року до суду надійшов цивільний позов гр. ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні не визнаний. Питання про визнання останнього стороною по справі на теперішній час не вирішено, оскільки підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не проведено, справу до судового розгляду не призначено.
Крім того, зазначила, що 17.09.2018 року у вказаному кримінальному провадженні судом задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 . Всі доводи та обґрунтування прийнятого рішення були відображені у вищезазначеній ухвалі суду, ніякої особистої зацікавленості у вирішенні справи вона не має, дружніх стосунків з будь-ким із сторін у справі не підтримує. Просить заяви ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 розглядати без її участі.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, ознайомившись з доводами заяв про відвід, перевіривши їх наявними доказами, дійшов наступного висновку.
Статтями 75 та 76 КПК України встановлений виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Серед таких підстав законодавцем, зокрема, зазначено про особисту заінтересованість вказаних осіб або їх близьких родичів чи членів сім`ї в результатах провадження або існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом наведених положень КПК України, слідчий суддя, суддя можуть бути відведені від участі у розгляді конкретної справи.

Відповідно до частини п`ятої ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Проте, зазначені як заявником ОСОБА_4 , так і прокурором ОСОБА_3 підстави для відводу, на думку суду, не можуть вважатися доказом упередженості судді і не входять до підстав, визначених у ст. 75-76 КПК України. З наведених прокурором та заявником доводів, жодним чином не вбачається, що суддя ОСОБА_8 , вирішуючи питання про відвід прокурора ОСОБА_9 , висловила свою думку у даній справі, або фактично визнала упередженими всі докази зібрані по справі, або іншим чином виявила упередженість.

Незгода з прийнятим рішення в ході судового розгляду, не позбавляє права учасників судового процесу порушити вказане питання в порядку ч. 2 ст. 392 КПК України.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача). Таких відомостей залежності головуючого від іншої сторони кримінального провадження у своїй заяві про відвід а ні прокурор, а ні заявник ОСОБА_4 не навели.

В КПК України відсутня норма, закріплена у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією. Так, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та безпідставного затягування судового процесу за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_4 заява про відвід фактично є скаргою на дії судді ОСОБА_8 та частково зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно копії обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеному в ЄРДР за № 0000530 від 17.02.2017 року, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, доданої до матеріалів справи, потерпілі у вказаному провадженні відсутні. Згідно письмових пояснень, наданих суддею ОСОБА_8 , ОСОБА_4 цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні не визнаний, питання про визнання останнього стороною по справі на теперішній час не вирішено, оскільки підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не проведено, тому суд позбавлений можливості визначити наразі процесуальний статус ОСОБА_4 .
Крім того, заявлений ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_8 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на які посилається заявник, як на обставини, що виключають участь судді при розгляді справи, а наведені підстави не можуть вважатися достатніми для вирішення питання про відвід судді, оскільки сумнівів у її неупередженості вони не викликають та ґрунтуються, виключно, на суб`єктивних переконаннях заявника.
Також суд приймає до уваги, що сторона захисту, просить відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 , що на думку суду, виключає наявність у сторони захисту сумнівів в неупередженості вказаної судді.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що під час розгляду заяв ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 судом не встановлено і заявниками не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_8 , доводи на які посилаються заявники, не відповідають вимогам ст. 75 КПК України та є їх власними міркуваннями, оскільки не ґрунтуються на фактичних даних, тому заяви про відвід судді задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 75, 76, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 та заяви прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовити у зв`язку із їх необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1