Справа № 464/5462/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/23/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 464/5462/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить 60 днів з часу затримання особи, тобто, до 22.11.2018 року, включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку виходячи з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, характеру кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 , що призвело до втечі особи затриманої за підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного, який не працює, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків та дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків чи інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування, а відтак, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим та винесеним з порушенням норм процесуального права.
На обґрунтування цього зазначає, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має на утриманні особу похилого віку, бабусю ОСОБА_11 , з місця проживання характеризується позитивно. Особливої уваги суду заслуговую той факт, що підозрюваний раніше не судимий та відносно нього не здійснюється жодного іншого кримінального провадження.
Окрім вказаного вище, звертає увагу на порушення норм Кримінального процесуального кодексу України, які було допущене судом першої інстанції, а саме: кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 345 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років.
Судом першої інстанції не було встановлено та перевірено достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, що призвело до фактичного порушення його прав.
Так не було перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: під час судового засідання стороною захисту, наголошувалось на сумнівність та недопустимість доказів, якими обґрунтовується підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме з матеріалів клопотання вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 фактично в один і той самий час перебував у двох різних частинах міста Львова. Згідно довідки з першого міського травматологічного пункту, що знаходиться на АДРЕСА_1 , потерпілий звернувся в даний медичний заклад о 16 год. 20 хв. де його оглядав лікар та зафіксував ушкодження, які ніби то завдані йому під час події, яка мала місце в 11 год. 30 хв. в приміщенні восьмої клінічної міської лікарні. При тому інший доказ, а саме протокол допиту того ж самого потерпілого вказує на те, що о 16 годині 27 хвилин розпочато слідчу дію «допит потерпілого» в приміщенні Сихівського ВП ГУНП у Львівській області, який знаходиться у м. Львові на проспекті Червоної Калини, 66. З огляду на вказану невідповідність в даних матеріалах очевидним є те, що судом не проводилась перевірка та оцінка доказів обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Особливої уваги суду заслуговують протоколи допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 так як дані докази не могли бути покладені в основу обґрунтування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що відповідають критеріям явної недопустимості доказів, оскільки вказані протоколи є не підписаними особою, що проводила вказані слідчі дії.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та пояснення підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_6 про її безпідставність та залишення без зміни ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів провадження, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002954 від 24 вересня 2018 року, внесено відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
25 вересня 2018 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, максимальне покарання за яке встановлено п`ять років позбавлення волі.
Як особа, ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно. Затриманий працівниками правоохоронних органів безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
У ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. При розгляді клопотання про застосування чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
При цьому у п.3 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та з`ясував передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Однак задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя допустився помилки. Такий запобіжний захід до ОСОБА_7 міг бути застосований лише виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно ж до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був затриманий безпосередньо після вчинення правопорушення, тобто не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, а тому не міг перешкоджати кримінальному провадженню і також не встановлено даних про повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином запобіжний захід тримання під вартою до ОСОБА_7 , з врахуванням вимог законодавства, не може бути застосований, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Апеляційний суд постановляє нову ухвалу, якою враховуючи особу підозрюваного, з врахуванням даних наведених в апеляційній скарзі, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, застосовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним та таким, що відповідає меті застосування запобіжних заходів згідно з положеннями кримінального процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги та пояснення в судовому засіданні захисника ОСОБА_8 про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу застава є необґрунтованими та не приймається до уваги, оскільки суперечить передбаченим ст.ст. 177, 178 КПК України обставинам, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Домашній арешт слід встановити за зазначеною у матеріалах провадження адресою місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - АДРЕСА_2 , та заборонити підозрюваному залишати житло цілодобово.
Крім цього на ОСОБА_7 слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.
Датою закінчення дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного обов`язків визначити 22 листопада 2018 року.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2018 року, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_15 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою задоволити частково.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , запобіжний захід домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_7 :

1/ прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2/ повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3/ утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
4/ здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
5/ носити електронний засіб контролю.
Датою закінчення дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного обов`язків визначити 22 листопада 2018 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Сихівському ВП ГУ НП України у Львівській області.

Доручити слідчому СВ Сихівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_15 доставити ОСОБА_7 до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №.1 ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4