УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання, -
в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить: скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 03.09.2018 року про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001985 від 20.06.2017 року у вигляді одночасних допитів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; зобов`язати старшого детектива першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБ України ОСОБА_6 провести в межах кримінального провадження ЄРДР №0001985 від 20.06.2017 року одночасні допити ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , підозрюваної ОСОБА_8 .
В судовому засіданні заявник в особі адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підтримала скаргу з наведених у ній обставин.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заперечував проти скарги, посилаючись на те, що постанова обґрунтована, та він вважає за недоцільне допит свідків та підозрюваних вказаних в клопотанні сторони захисту. Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001985 від 20.06.2017 року, завершено.
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Згідно статті 2 КПК України

завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001985 від 20.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України.
Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що 30.08.2018 року стороною захисту адвокатом ОСОБА_3 подано старшому детективу Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 три клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: провести в межах кримінального провадження ЄРДР №0001985 від 20.06.2017 року одночасні допити ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , підозрюваної ОСОБА_8
03.09.2018 року постановою детектива було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій від 30.08.2018 року.
Слідчим суддею встановлено, що заявником оскаржується постанова слідчого, яка на його думку є необґрунтованою.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Відповідно до приписів частин 1 та 4 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Вбачається, що при прийнята Постанови про відмову в задоволенні клопотання від 07.03.2018 року детективом не було дотримано всіх вимог ст. 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України.
Крім того, скаржником в судовому засіданні було повідомлено, що без одночасних допитів вказаних свідків та підозрюваних неможливо повно та всебічно зясувати усі обставини кримінального провадження, в тому числі, ті які доводять невинуватість ОСОБА_5 , відсутність події кримінального правопорушення та можуть слугувати підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001985 від 20.06.2017.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Щодо вимог захисника про зобов`язання провести одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає, що враховуючи самостійність слідчого (детектива) у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 в частині зобов`язання старшого детектива першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБ України ОСОБА_6 провести в межах кримінального провадження ЄРДР №0001985 від 20.06.2017 року одночасні допити ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , підозрюваної ОСОБА_8 .
З наведених вище підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
в с т а н о в и в:

скаргу задовольнити частково.
Постанову від 03 вересня 2018 року старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001985 від 20.06.2017, скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1