Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7947/18
н/п 1-кп/490/810/2018
ВИРОК
Іменем України
25 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000137, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, має середньо-спеціальну освіту, проходить військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді санітара-інструктора мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді санітара-інструктора мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, діючи умисно, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно з наданої йому відпустки до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 , та до 18 вересня 2018 року незаконно перебував за її межами, а саме за місцем свого проживання - у м. Вінниці, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Після надходження до суду обвинувального акта, 25 жовтня 2018 року, між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника останнього ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку надано до суду під час підготовчого судового засідання.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, обвинуваченому буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України його буде звільнено від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, крім іншого, у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, належить до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного вище злочину, а також погодився на призначення йому узгодженого в угоді покарання і на звільнення його від відбування цього покарання з підстав та на умовах, передбачених угодою про визнання винуватості і Кримінальним кодексом України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, про призначення обвинуваченому узгодженого ними покарання і про звільнення обвинуваченого від відбування цього покарання з підстав та на умовах, передбачених угодою про визнання винуватості та Кримінальним кодексом України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме не з`явлення вчасно з відпустки на службу без поважних причин військовослужбовця (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і йому має бути за цей злочин призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого він підлягає звільненню на підставі ст. 75 КК України з випробування строком на один рік, як це в угоді передбачили сторони, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Угоду від 25.10.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000137 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, як це в угоді передбачили сторони, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: