Справа №: 671/508/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ кримінальне провадження № 0000053 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого на Волочиському машинобудівному заводі ПАО «Мотор Січ» учнем різальника на плитах, не одруженого, раніше судимого:
-29.07.2004 Волочиським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;
-20.09.2004 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-07.07.2005 Волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.12.2009 Волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-01.12.2011 Підволочиським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
-29.11.2017 Городоцьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, 07.02.2018 близько 22:00 год., переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, через хвіртку зайшов на огороджене домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом відчинення металевої клямки (защіпки) вхідних дверей, проник в господарську будівлю, звідки умисно, таємно, повторно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: алюмінієву каструлю з кришкою ємністю 30 літрів, вартістю 493 грн., алюмінієву каструлю ємністю 20 літрів, вартістю 426,67 грн., алюмінієвий чавун ємністю 4 літри, вартістю 117,75 грн., алюмінієвий чавун РТ 1059 ємністю 12 літрів, вартістю 228,33 грн., алюмінієву миску ємністю 10 літрів, вартістю 60 грн., рядно вартістю 10 грн., матерчатий мішок, вартістю 5 грн., спричинивши останньому майнової шкоди на загальну суму 1340 грн. 75 коп.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав, вказавши, що взимку 2018 року в вечірній час він повертався з с. Бальківці. Йдучи по с. Користова він захотів пити і зайшов через хвіртку на домогосподарство потерпілого. Побачив відкритий сарай, з якого викрав баняк, бідон та каструлі. Вказані речі він упакував в два пакунки у рядно чи покривало і витягнув на дорогу. По дорозі до нього причепився якийсь чоловік. Викрадені речі він заховав у кущах і накрив гілками. На наступний день забрав на таксі вказані речі і здав їх на металобрухт, отримавши близько 300 грн. Гроші витратив на власні потреби. Також обвинувачений просив суд призначити йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі. Сказав, що кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. В своїй заяві від 15.05.2018 зазначив, що відносно міри покарання покладається на думку суду. Претензій до ОСОБА_4 немає, а розгляд кримінального провадження просить проводити без нього.

Суд визнав за можливе і здійснив розгляд справи без участі потерпілого.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 , крім його показів, доводиться показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що він працює таксистом. Взимку, близько 9 години ранку він підвозив обвинуваченого з двома великими мішками на окружну до пункту прийому металобрухту. Чув брязкіт металу. Звідки ті мішки у ОСОБА_4 останній йому не казав.

Свідок ОСОБА_8 суду зазначив, що він працює на прийомі металобрухту. Точно не пам`ятає коли, але взимку, обвинувачений зайшов на пункт прийому металобрухту та запропонував йому купити 2 кастрюлі і 2 баняки. Він запитав чи крадені, а потім придбав.

Свідок ОСОБА_9 дав покази, з який слідує, що він бачив, як ОСОБА_4 взимку, в світлу пору доби, біля пункту прийому металу продав ОСОБА_8 алюмінієві баняки та каструлі, які були складені в два мішки.

Крім того, суд вважає, що покази допитаного свідка ОСОБА_10 не доводять вину обвинуваченого, оскільки він вказав виключно про те, як колись, працюючи таксистом підвозив обвинуваченого від школи с. Бальківці на вул. Пушкіна в м. Волочиськ.

Крім показів свідків і обвинуваченого, подія кримінального правопорушення та вина ОСОБА_4 , доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0000053 від 10.02.2018 (а.к.п. 61);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2018, згідно з якої ОСОБА_6 звернувся в поліцію у зв`язку з тим, що в ніч з 07.02.2018 на 08.02.2018 невідома особа здійснила крадіжку алюмінієвого посуду з його домогосподарства (а.к.п. 62);

- протоколом огляду місця події від 10.02.2018, проведеного за згодою власника господарства ОСОБА_6 та таблицею ілюстрацій до нього, в яких зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення АДРЕСА_2 (а.к.п. 63-67);

- заявою ОСОБА_8 та протоколом огляду місця події від 12.02.2018 та таблицею ілюстрацій до нього, згідно з яких вбачається, що ОСОБА_8 08.02.2018 придбав викрадені речі у ОСОБА_4 (а.к.п. 68-70);

- довідкою про вартість викраденого майна від 12.02.2018 (а.к.п. 72-73);

- висновком експерта № 12.1-0152:18 від 20.03.2018 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи (а.с. 74-82);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018 згідно з якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу у якої він придбав за 495 грн. майно: дві алюмінієвих каструлі, ємкістю близько 40 та 30 л та два алюмінієвих казана, ємкістю 12 л та 5-6 л, алюмінієву миску та кришку на каструлю.(а.с. 83-85);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018, згідно з якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка несла безпосередньо після вчинення злочину, майно у мішку та ряднині. Коли кінець ряднини розв`язався, то він побачив алюмінієвий посуд (каструлі та казани) (а.с. 86-88);

Також судом досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 116 від 22.02.2018 згідно з якого ОСОБА_4 в момент вчинення злочину та на теперішній час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, проте був здатний та може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.к.п. 121-123).

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами:

- протокол огляду місця події від 10.02.2018, з підстав порушень вимог ст.ст. 237, 233 КПК України, оскільки дана слідча дія була проведена до внесення відомостей про злочин в Єдиний реєстр досудових розслідувань та без ухвали слідчого судді;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2018, оскільки дані слідчі дії проводились неуповноваженою особою - слідчим ОСОБА_12 , відомості про якого не містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Суд при розгляді клопотань захисника вбачає за необхідне вказати таке.

Зі змісту ч. 3 ст. 214 КПК України слідує, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Огляд домоволодіння потерпілого проводився в с. Користова Волочиського району невідкладно, одразу ж після повідомлення ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення, і завершено огляд о 14 год. 40 хв. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР внесено о 18 год. 19 хв. в м. Волочиськ (у Волочиському відділенні поліції) після завершення огляду місця події.

Крім того, ч. 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.
Аналізуючи дану норму, можна зробити висновок, що надання виключно власником житла добровільної згоди на проникнення до житла є гарантією від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це попередньої згоди слідчого судді, а тому не потребує наступного судового контролю (звернення постфактум з клопотанням до слідчого судді).
Також суд встановив, що слідчий ОСОБА_12 , на підставі постанови про доручення розслідування слідчій групі від 15.02.2018 мав повноваження в кримінальному провадженні № 0000053 на проведення слідчих дій, в тому числі пред`явлення особи для впізнання 16.02.2018.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань сторони захисту про визнання доказів недопустимими.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, переслідуючи корисливі мотиви, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному таємному викраденні чужого майна на загальну суму 1340 гривень 75 копійок, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення крадіжки повторно та поєднаної із проникненням до іншого приміщення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який працевлаштувався, здійснює догляд за матір`ю-інвалідом, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, перебуває на диспансерному обліку в нарколога з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, перебуває на програмі замінної терапії метадоном з 2014 року з добовою дозою 115 мг.

Згідно з досудової доповіді органу з питань пробації - ОСОБА_4 несе дуже високу небезпеку для суспільства, і його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставина, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у визнанні вини, даванні показів та неухильного виконання обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Суд враховує і останнє слово обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив не позбавляти його волі реально, а якщо він за цей час ще «попадеться», то тоді його вже будуть судити по усій суворості. Тобто, з останнього слова самого обвинуваченого випливає його намір продовжувати злочинну поведінку, що свідчить і про відсутність щирого каяття у ОСОБА_4 .
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, те що обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, проте належних висновків не зробив, і після відбування покарання знову вчинив корисливий злочин, з урахуванням наведеного, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.
Зважаючи на наведені вище обставини справи, застосовуючи свої дискреційні повноваження, суд приходить до висновку про відсутність можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому, в даному випадку, не застосовує ст. 75 КК України.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраного ОСОБА_4 21.02.2018 закінчився 19.04.2018. У зв`язку із належною процесуальною поведінкою обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи (а.с. 75-82) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні в дохід держави.

Речові докази, а саме алюмінієву каструлю з кришкою ємністю 30 літрів, алюмінієву каструлю ємністю 20 літрів, алюмінієвий чавун ємністю 4 літри, алюмінієвий чавун РТ 1059 ємністю 12 літрів, алюмінієву миску ємністю 10 літрів, рядно та мішок залишити у власника ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: