Постанова

Іменем України
07 червня 2018 року

м. Київ
Справа № 477/2255/16-к

Провадження № 51 3110 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
в режимі відеоконференції

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 24 квітня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 185 ч. 3 КК України,
за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 вказано обраховувати з часу приведення вироку до його виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Прийнято рішення щодо речових доказів: мобільний телефон «BRAVIS» та щипці для волосся «SCARLETT» залишено у власниці ОСОБА_8 .
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, 24 квітня 2016 року приблизно о 02-00 годині ОСОБА_6 з метою таємного викрадення майна ОСОБА_8 , повторно, в темну пору доби, шляхом пошкодження вхідних дверей її будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , проник до нього, де з корисливих мотивів таємно викрав мобільний телефон марки BRAVIS моделі JAZZ (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), вартістю 1200 грн., та щіпці для волосся марки SCARLETT моделі SC1065, вартістю 460 грн., з місця вчинення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1 660 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 01 червня 2017 року зазначений вирок суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на допущені судами обох інстанцій істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судових рішень. Зазначає, що в порушення вимог ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України у вказаному провадженні не було призначено експертизу для визначення вартості викраденого майна, а висновки суду першої інстанції щодо розміру завданої шкоди є припущеннями, які ґрунтуються на недопустимих та неналежних доказах. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Крім того, зазначає, що вирок суду першої інстанції не містить підпису головуючого судді ОСОБА_9 , що є безумовною підставою для скасування зазначеного вироку.
Позиції учасників судового провадження
Захисник у судовому засіданні підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 ч. 2 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги. Захисник не оспорює обставини того, що ОСОБА_6 викрав майно потерпілої ОСОБА_8 за встановлених у вироку обставин, а тому колегія суддів не переглядає вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 в цій частині.

Щодо оспорюваних захисником обставин неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі захисника, в частині визначення розміру завданої злочином матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 , то такі не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суди дотримались вимог зазначеного закону.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильно визнавши належними та допустимими докази, на підставі яких суд визначив розмір завданої злочином шкоди потерпілій ОСОБА_8 .
Предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, тощо. Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Вказана позиція визначена постановою Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».
З врахуванням зазначеного, суд першої інстанції на підтвердження вартості викраденого ОСОБА_6 мобільного телефону «BRAVIS» послався на дані товарного чеку із відповідним гарантійним талоном від 23 грудня 2015 року, визначивши його вартість в розмірі 1 200 гривень. Вартість викраденого приладу для укладення волосся «Scarlet» суд обґрунтовано встановив із завіреної роздруківки даних з мережі Інтернет щодо орієнтовної вартості такого приладу, визначивши його в розмірі 460 гривень. В судовому засіданні вартість вказаних речей ніким не оспорювалась, в тому числі ні ОСОБА_6 , ні його захисником. Наявні такі докази надали суду першої інстанції можливість встановити роздрібну ціну викрадених майна без проведення відповідної експертизи. Вказані докази отримані у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідають вимогам ст.ст. 84, 85, 86 КПК України і підстави вважати їх неналежними та недопустимими відсутні.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, правильно визначивши розмір завданої потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 1 660 гривень.
Вирок суду за змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України та підписаний головуючим суддею ОСОБА_9 .

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , їх доводи щодо оскарження встановлення вартості завданої злочином шкоди, які аналогічні доводам касаційної скарги захисника, перевірив та визнав безпідставними, належним чином мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими.
При цьому, апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, виходячи із встановлених обставин та наявних доказів, яким була дана належна оцінка і зроблені правильні висновки.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, в ній зазначено підстави, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими.
Позиція захисника про те, що відповідно до ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України у даному випадку призначення експертизи було обов`язковим не відповідає зазначеним положенням закону, та є його власним тлумаченням вказаного пункту закону. Так, ці положення закону встановлюють обов`язок слідчого або прокурора звернутися із клопотанням до слідчого судді про призначення експертизи у випадку необхідності визначення розміру матеріальних збитків, якщо вартість викраденого майна неможливо визначити за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. У випадку ж встановлення вартості викраденого майна за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розміру відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді, призначення експертизи не є обов`язковим.
У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків судів про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, розмір завданої злочином матеріальної шкоди та правильність кваліфікації його дій.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги, скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду кримінального провадження з підстав зазначених у касаційній скарзі захисника не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд
ухвалив:
Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3