УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюдо підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Дворище, Хойникського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянки України, з вищою освітою, працюючої інженером землевпорядником, являється фізичною особою-підприємцем, заміжньої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.3 ст.382 КК України, в межах кримінального провадження № 0001223 внесеному до ЄРДР від 02.09.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.3 ст.382 КК України, в межах кримінального провадження № 0001223 внесеному до ЄРДР від 02.09.2016 року.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001223 внесеному до ЄРДР від 02.09.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ст.356; ч.3 ст. 358; ч.3 ст.358; ч.2 ст.364; ч.3 ст.365-2; ч.3 ст.382 КК України від 02.09.2016 року.

В межах даного кримінального провадження 07.09.2018 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358; ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 365-2; ч.3 ст. 382 КК України.

У клопотанні зазначено, що підозра ОСОБА_7 в інкримінованих їй кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними доказами, а саме: заявами голови правління ПАТ «Обухівське», а також працівників і пенсіонерів ПАТ «Обухівське», які мають право на отримання земельної частки (паю) в порядку статті 214 КПК України; проектом приватизації земель ПАТ «Обухівське»; клопотанням ПАТ «Обухівське» до ФОП ОСОБА_7 № 302 від 28.05.2012, яке видане головою правління ПАТ «Обухівське» ОСОБА_12 до ОСОБА_7 ; технічним завданням на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області від 02.12.2013, підписане ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ; довідкою Управління Держземагенства в Обухівському районі про середню вартість 1 Га земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Обухівському районі станом на 01.11.2013 року, матеріалами судової справи № 911/2149/14; клопотанням ОСОБА_7 до Обухівської РДА № 12-1 від 01.12.2015 про затвердження проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області; довідками 6-зем та 2-зем по Обухівській міській раді, Першотравенській та Нещерівській сільських радах Обухівського району Київської області; газетою «Обухівський край» № 89(9578) від 26.11.2013; науково-правовим висновком за результатами дослідження матеріалів, представлених ПАТ «Обухівське» щодо розпаювання земель ПАТ «Обухівське» в Обухівському районі Київської області; висновком земельно-технічної експертизи № 1-18 від 27.02.2018; висновком земельно-технічної експертизи № 3-18 від 27.08.2018; висновком експерта № 8-4/599 від 04.05.2018 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи; висновком експерта № 8-4/862 від 29.05.2018 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; протоколом огляду від 02.07.2018; протоколом судового засідання від 12.04.2018 по справі № 911/2650/17 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні на обгрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція за які передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, остання може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Також може впливати на працівників територіальних органів Головного управління Держгеокадастру в Київській області, зокрема відділу в Обухівському районі та самим Головним управлінням, які можуть бути свідками у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показань чи приховання створених нею документів, а також впливати на працівників та пенсіонерів ПАТ «Обухівське», які ще мають бути допитані у кримінальному провадженні. Крім того, на думку органу досудового розслідування, перебування ОСОБА_7 на волі може сприяти вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень, оскільки остання продовжує розробляти додатки до проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське».

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання завдань кримінального провадження та не зможе запобігти ненастання наведених ризиків, а тому орган досудового розслідування в особі слідчого вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та, вважаючи даний випадок виключним визначити їй розмір застави в 12 483 770 грн., з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, з мотивів наведених у ньому.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що їх підзахисній повідомлено про підозру необґрунтовано, оскільки відсутні дані будь-які, які б вказували про наявність складу інкримінованих злочинів в діях ОСОБА_7 , у даному випадку наявний спір про право який є предметом розгляду в судах господарської юрисдикції, учасником якого є ФОП ОСОБА_7 , ризики на які посилається слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні наведені формально, не конкретизовані та не обґрунтовані жодними доказами. Підзахисна не ухилялась від явок до слідчого та прокурора, вчасно прибувала на всі процесуальні дії.

Захисники вважали, що підстав для застосування до ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу немає, просять відмовити у задоволенні клопотання.

При цьому захисники просили врахувати, що ОСОБА_7 , раніше не судима, має на утриманні матір пенсіонерку, її чоловік має ряд захворювань, вона має постійне місце проживання та роботи, по місцю проживання характеризується позитивно.

Підозрювана підтримала захисників, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду: прокурора, захисників та підозрювану, приходжу до висновку про необхідність залишення клопотання без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0001223 від 02.09.2016 року, в межах якого здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.3 ст.382 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 слідчий та прокурор посилаються на зібрані у кримінальному провадженні докази, перелік яких наведений у клопотанні, про що судом також зазначено вище.

Проаналізувавши долучені стороною обвинувачення до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що вони не містять достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.3 ст.382 КК України, та які б могли переконали неупередженого спостерігача, що ОСОБА_7 , можливо, вчинила дані злочини.

З наданих матеріалів убачається, що виник спір внаслідок порушення права суб?єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України тобто, який підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

З урахуванням наведеного вище, стороною обвинувачення не доведено в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність вагомих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Окрім того, прокурор у судовому засіданні вказав, що підставами для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної є ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків, може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення.

Разом із тим, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Оцінюючи дані про наявність ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_7 на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, приходжу до висновку, що прокурором не доведено під час судового розгляду, що зазначені ризики, дійсно мають місце.

Стороною обвинувачення не наведено жодних об`єктивних даних того, що існують причини вважати, що ОСОБА_7 не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки та має намір вчиняти спроби переховуватись від слідства.

Про надуманість вказаного ризику свідчить продемонстрована ОСОБА_7 належна процесуальна поведінка, з моменту вручення їй підозри 07.09.2018 року, а саме остання не вчинила спроб для переховування від органу досудового розслідування, будучи обізнаною про характер та обсяг повідомленої їй підозри, по першому виклику в режимі телефонного зв`язку з`являлася на виклики слідчого, так само прибула в судове засідання по першому виклику слідчого судді.

Доводи слідчого та прокурора, що підозрювана «буде впливати на працівників Головного управління Держгеокадастру в Київській області, зокрема відділу в Обухівському районі, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні, а також на працівників та пенсіонерів ПАТ «Обухівське», які ще мають бути допитані у кримінальному провадженні» є голослівними та ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки як убачається із формулювання даного ризику орган досудового розслідування взагалі не визначився з колом свідків, які він має намір допитати, та як наслідок не довів, що ОСОБА_7 може мати вплив на таких свідків.

Надані прокурором у судому засіданні матеріали на підтвердження існування зазначеного ризику, зокрема рапорти, не містять об`єктивних даних, щодо вчинення саме ОСОБА_7 будь-яких дій, які б давали підстави для висновку про здійснення нею впливу на свідків. Більше того, ці рапорти складені у лютому 2018 року, тобто ще задовго до повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Щодо ризику можливості вчинення ОСОБА_7 аналогічних кримінальних правопорушень, то за наявності розумних сумнівів в обґрунтованості підозри повідомленої останній, а також відсутності відомостей про те, що ОСОБА_7 раніше притягалася до кримінальної відповідальності, на переконання слідчого судді, даний ризик не доведено.

Отже суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею враховуються дані про особу ОСОБА_7 , яка раніше не судима, займається суспільно-корисною працею, має на утриманні матір пенсіонерку та чоловіка, які хворіють, тобто має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується виключно з позитивної сторони.

Отже з урахуванням викладеного, враховуючи, що під час судового розгляду прокурором не доведено обґрунтованості підозри поза розумним сумнівом та наявності ризиків, тобто всіх обставин зазначених у ч.1 ст.194 КПК України, у відповідності до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365-2; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.3 ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва

Слідчий суддя: