Справа № 496/903/18
Провадження № 1-кп/496/175/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.01.2018 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 , погодившись на пропозицію особи, обвинувальний акт відносно якої перебуває на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області, відвезти її до м. Одеса на ринок «Привоз» з метою продажу речей, достовірно знаючи, що вказані речі викрадені з житлових будинків та господарських споруд громадян, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, з метою заздалегідь не обіцяного приховування злочину, отримавши грошові кошти в розмірі 900 грн., поїхав з нею до м. Одеса, ринок «Привоз», де вказана особа продала частину викраденого майна, а саме болгарку марки «DWT» темно-зеленого кольору, диск 180 мм та інвекторний зварювальний апарат марки «Дніпро М» с/н ЗО-ОД, з метою подальшого продажу майна, що залишилось, ОСОБА_5 та вказана особа поїхали до м. Білгород-Дністровський та по дорозі були затримані працівниками поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 396 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

06.03.2018 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання по ч. 1 ст. 396 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що на стадії досудового розслідування між ним та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що її укладення є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_5 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вир оку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 06.03.2018 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 370-374, 473-475 КПК України, ч. 1 ст. 396 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.03.2018 року, укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_5 відраховувати з 06.06.2018 року.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1