Справа № 1-кп/593/111/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"15" травня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника ( адвоката) - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000064 від 12 березня 2018 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шибалин Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, у шлюбі не перебуває, утриманців немає, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У ОСОБА_5 , 01 березня 2018 року, близько 09 год. 00 хв., виник злочинний умисел спрямований на незаконну порубку дерев породи «граб», у кварталі №-52, виділі 2 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанського лісомисливського господарства» у природно-заповідному фонді загальнозоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», що поблизу с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області. Реалізовуючи свій злочинний намір, 01.03.2018 року близько 09.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у кварталі №52 виділі 2 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанського лісомисливського господарства» у природно-заповідному фонді загальнозоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», що поблизу с. Шибалин, Бережанського району, Тернопільської області, в порушення ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України від 21 січня 1994 р., ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст.З, 10 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою металевої ручної пилки шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «граб», діаметром пня у корі - 9 см. кожне.

Внаслідок зазначеного вище протиправного діяння відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду державі, в особі Державного підприємства «Бережанського лісомисливського господарства» на суму 246 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев на території природно- заповідного фонду.
Про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 12 березня 2018 року внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000064.

02 квітня 2018 року в м. Бережани Тернопільської області начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 246 КК України.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: за ч.1 ст. 246 КК України у виді 2 ( двох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування такого покаранняз випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 ( один) рік; а також покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1 п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2018 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 246 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає, шкода внаслідок вчинення зазначеного злочину заподіяна лише державним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.1 ст. 246 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяні збитки, позитивно характеризується за місцем проживання; не є судимим, не працює, постійного джерела доходу немає, й такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на термін 2 (два) роки із звільненням від відбування такого покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку 1( один) рік й покладення обвинуваченого обов`язків, передбачених п.1,п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 02 квітня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00064 від 12 березня 2018 року начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно, в період 01 березня 2018 року, перебуваючи у кварталі №-52 виділу 2 Козівського лісництва державного підприємства «Бережанське лісомисливського господарства» у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Звіринець», що поблизу с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області незаконно зрубав три дерева породи граб й тим самим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі ДП «Бережанське лісомисливське господарство» в розмірі 246, 00 грн.,, а тому вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 246 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 квітня 2018 року.

Одночасно, у даному кримінальному провадженні, з врахуванням вимог чинного кримінально-процесуального закону слід вирішити питання про долю речових доказів, відомості про наявність процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладену 02 квітня 2018 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 12 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00064.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 квітня 2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.1.п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися дя реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- - три дерева породи «граб», довжиною №-2-9,5 м, №-3-9,4 м., №-4-11,2 м., які перебувають на зберіганні у поліцейського із обліку та збереження речових доказів та озброєння Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернути в користь держави, передавши їх державному підприємству « Бережанське лісомисливське господарство».

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1