пр. № 1-в/759/109/18
ун. № 759/1404/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення від покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.02.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.-

у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

В С Т А Н О В И В:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2011 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2013 ОСОБА_4 змінено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на покарання у виді громадських робіт, строком 50 (п`ятдесят) годин.

Святошинський районний сектор Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністрества юстиції звернувся з поданням до суду про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Святошинського РС КМВ з питань пробації для розгляду подання не з`явились, незважаючи на те, що були повідомлені про час, дату та місце розгляду подання, у зв`язку із чим подання, на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України, розглянуто за відсутності ОСОБА_4 та представника Святошинського РС КМВ з питань пробації.

Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення подання, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обстави застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2011 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2013 ОСОБА_4 змінено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на покарання у виді громадських робіт, строком 50 (п`ятдесят) годин.

Вказана ухвала набрала законної сили 31.12.2013 та була надіслана судом для виконання.

ОСОБА_4 21.01.2014 взятий на облік Святошинським районним сектором КМВ з питань пробації.

В день отримання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2013, відносно ОСОБА_4 , за значеною в ухвалі суду адресою проживання АДРЕСА_1 , був направлений виклик, для постановки на облік засудженого та для роз`яснення ОСОБА_4 25.02.2014, 13.03.2014, 24.02.2015 та 03.03.2015, однак засуджений до відділу пробації не з`явився.

14.07.2015 відносно ОСОБА_4 було направлено подання до Київської місцевої прокуратури № 8 для вирішення питання про порушення кримінального провадження за ухилення від відбування покарання.

07.08.2015 внесено відомості до ЄРДР стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, за наслідками розслідування 21.09.2015 кримінальне провадження закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`зку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

В розшук ОСОБА_4 не оголошувався.

За період перебування на обліку в Святошинському районному секторі КМВ з питань пробації, згідно вимоги управління інформації підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в м. Києві», фактів вчинення ОСОБА_4 злочинів виявлено не було, що свідчить про правове виправлення засудженого, втрату ним суспільної небезпечності.

Постановою Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 визначено, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це, лише не виконання громадських робіт засудженим в певний строк саме по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

За таких обставин, зважаючи на те, що строк виконання громадських робіт ОСОБА_4 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2011 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2013, на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України закінчився 23.12.2015, а ухилення засудженим від виконання вказаного вироку не встановлено, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Подання Святошинського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання за вироком за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2011 року та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскарже на шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1