Номер провадження: 11-кп/785/11/18
Номер справи місцевого суду: 523/4091/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000901 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області на ухвалу Суворовського районного суду Одеської області від 30.05.2017 року, за участю сторін судового провадження, прокурорів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Суворовського районного суду Одеської області від 30.05.2017 року,обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст.191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст.191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України та ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, повернуто прокурору Одеської області, якого зобов`язано усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт в частині потерпілої особи містить одночасний виклад трьох різних суб`єктів: держава, територіальна громада Одеської міської ради (а.с.106), а також Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради (а.с.60,86 та інш.), що не дозволяє остаточно визначитися з потерпілою особою.
Окрім того, до акту не додано розписок підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про отримання обвинувального акту.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує на те, що в обвинувальному акті зазначено, що шкоду завдано Суворівській районній адміністрації, що не є невірним тому, що розпорядником бюджетних коштів, які перераховані посадовими особами райадміністрації є Суворовська районна адміністрація.

Крім того, відповідно до ст. 142 Конституції України держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Таким чином, на думку прокурора, завдання шкоди місцевому бюджету та територіальній громаді міста не виключає завдання шкоди державі в цілому, тому визначення потерпілого як Держави в особі територіальної громади міста (представник Одеська міська рада) не протирічить загальним засадам місцевого самоврядування та відповідає Конституції України.

Також, прокурор у провадженні в апеляційній скарзі вказує, що до провадження не додано розписок підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про отримання обвинувального акту, оскільки вказані особи ухиляються від отримання обвинувальних актів
Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення підозрюваних та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, на думку колегії суддів, суд першої інстанції діяв у відповідності до вказаних положень кримінального процесуального закону.

Так, кримінальним процесуальним кодексом встановлені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам закону, колегія суддів враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Крім того, колегія суддів враховує положення п. 3 ч. 2 та п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, що обвинувальний акт має містити виклад анкетних відомостей потерпілого, а також до акту долучається розписка про отримання підозрюваними його копії.
Однак, обвинувальний акт в частині потерпілої особи містить одночасний виклад трьох різних суб`єктів: держава, територіальна громада Одеської міської ради (а.с.106), а також Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради (а.с.60,86 та інш.), що не дозволяє остаточно визначитися з потерпілою особою.
Доводи прокурора в тій частині, що завдання шкоди місцевому бюджету та територіальній громаді міста не виключає завдання шкоди державі в цілому, тому визначення потерпілого як Держави в особі територіальної громади міста (представник Одеська міська рада) не протирічить загальним засадам місцевого самоврядування та відповідає Конституції України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими і потрібно визначитись хто є єдиним потерпілим.

Крім того, на думку колегії суддів, є обґрунтованими посилання в ухвалі суду на невідповідність вимогам ст. 291 КПК України і незважаючи на доводи прокурора про можливе ухилення підозрюваних від отримання обвинувальних актів, вказані особи до теперішнього часу у встановленому процесуальним законом порядку не обізнані як із висунутим проти них обвинуваченням, так і з матеріалами досудового розслідування.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону та неможливістю проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 291, 314, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, колегія суддів

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду Одеської області від 30.05.2017 року, якоюобвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000901 із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.2 ст.358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, повернуто прокурору Одеської області, для усунення недоліків, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3