Справа № 171/1537/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2018 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 24.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, має професійно-технічну освіту, одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, працює ТОВ «Агромаш» формовщиком, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24 червня 2018 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_4 ,на власному велосипеді приїхав на територію Апостолівського дорожно-ремонтного пункту філії «Нікопольський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Апостолове, вулиця Визволення, 107, де останній працював трактористом. Знаходячись на території вищевказаного пункту на стоянці, для транспортних засобів ОСОБА_4 побачив латунний радіатор від трактору ЮМЗ-6, який знаходився поряд з трактором ЮМЗ- 6 реєстраціний номер НОМЕР_1 , та належить філії «Нікопольський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», після чого у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 24 червня 2018 року о 14 годині 20 хвилин, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до вище вказаного радіатору, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, викрав латунний радіатор від трактору ЮМЗ-6 вартістю 1698 гривень, після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, тим самим заподіявши філії «Нікопольський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» матеріальної шкоди на загальну суму 1698 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що він працював на підприємстві Апостолівського дорожно-ремонтного пункту філії «Нікопольський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаді тракториста. 24.06.2018 року приблизно об 12 годині 00 хвилин він прийшов на місце своєї роботи, де через деякий час викрав радіатор з трактора ЮМЗ-6 який знаходився на ремонті. Викрадений радіатор погрузив на велосипед та покотив його до дому. На дорозі був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього викрадений радіатор. Шкоду відшкодував в повному обсязі.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду з фото таблицею від 24.06.2018 року, в якому зазначено що викрадений тракторний радіатор вилучено у ОСОБА_4 (а.к.п.26-27).

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склади злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, відшкодував завдану майнову шкоду, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставин, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, має міцні соціальні зв`язки, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України - щире каяття, добровільне відшкодування шкоди та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 1020гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: латуний радіатор від трактора ЮМЗ-6, велосипед червоного кольору без маркування залишити за належністю законним власникам.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1