Справа № 216/4828/18
Провадження № 1-кс/216/4216/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

учасники судового розгляду:

слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовує тим, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000001 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом того, що в квітні 2016 року службові особи Широківської районної державної адміністрації та відділу Держгеокадастру в Широківському районі Дніпропетровської області умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних та юридичних осіб, всупереч інтересам служби використали владу для виготовлення та видачі в порушення частини 3 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження від 04.04.2016 №Р-162/0/392-16 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 23.03.2015 №Р-99/0/392-15», чим забезпечили здійснення в подальшому управлінської діяльності при землеустрої та вчинення сукупності дій, що здійснюються дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню передбаченого пунктом 114 Закону України «Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» документа дозвільного характеру про передачу цих ділянок у користування для всіх потреб. Зокрема, розпорядженнями від 05.04.2016 року № Р-163/0/392-16 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» та від 12 травня 2016 року № Р-199/0/392-16 «Щодо розробки детального плану частин територій Новолатівської та Розилюксембурзької сільських рад Широківського району Дніпропетровської області під розміщення хвостосховища «Об`єднане» та основних, допоміжних будівель і споруд для потреб підприємства ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на території Новолатівської та Гречаноподівської сільських рад Широківського району Дніпропетровської області проведено обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи, а також складено 562 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 27.12.2016 року № Р-514/0/392-16 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду зі зміною їх цільового призначення публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (реконструкція (будівництво), розміщення та обслуговування хвостосховища «Об`єднане» (ІІІ карта)) на території Новолатівської сільської та Розилюксембурзької сільських рад Широківського району Дніпропетровської області» (зі змінами, внесеними розпорядженням голови Широківської райдержадміністрації від 17.01.2017 року № Р-13/0/392-17) проекти затверджено та 562 земельні ділянки зі зміною їх цільового призначення передано ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території Новолатівської та Розилюксембургської сільських рад Широківського району Дніпропетровської області знаходяться біля 520 га земель сільськогосподарського призначення, що мають функціональне призначення рілля, що з травня 2015 року по теперішній час обліковуються у відділі Держгеокадастру Широківського району як землі запасу (розпорядження РДА № Р-99/0/392-15 від 23.03.2015р.). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України ці землі перебувають у державній власності.

Крім того, під час досудового розслідування до слідчого відділу КВП надійшли понад 170 заяв від громадян жителів сіл Миролюбівка та Свистуново Ширківського району Дніпропетровської області, колишніх членів (і спадкоємців) КСП «Вільне» та КСП «Латівка» з вимогою забезпечити кримінальне провадження шляхом арешту майна 562 земельних ділянок загальною площею 424,369 га на території Гречаноподільської сільської ради та Новолатівської сільської ради Широківськго району Дніпропетровської області як на доказ злочину та майно, що підлягає конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Разом з тим отримані дані про наявність у цьому масиві, що відводиться в оренду ПАТ «АМКР», особливо цінних земель площею близько 20 га (чорноземи південні легкоглинисті, шифр 71л), вилучення яких відповідно до вимог п. 2 ст. 150 Земельного кодексу України повинно погоджуватись з Верховною Радою України.

Внаслідок умисних, протиправних дій, пов`язаних із незаконною управлінською діяльністю із землеустрою та вчиненням дій щодо передачі ПАТ «АМКР» зі зміною цільового призначення 562 земельних ділянок для створення місця видалення відходів, порушено принцип законності, створення умов для реалізації органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами їхніх конституційних прав на землю, забезпечення пріоритету сільськогосподарського землеволодіння і землекористування, забезпечення пріоритету вимог екологічної безпеки, охорони земельних ресурсів і відтворення родючості ґрунтів, продуктивності земель сільськогосподарського призначення, встановлення режиму природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, завдано істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, що проживають у населених пунктах Гречаноподільської сільської ради (сіл Миролюбівка, Свистуново), яких поза їх волею позбавили права власності на земельні ділянки, одержані при розпаюванні КСП «Вільне», а також тих, що проживають у населених пунктах Новолатівської сільської ради (села Інгулець, Новолатівка, Латівка, Новоселівка) у вигляді знищення їх майна, позбавлення першочергового права отримати у власність земельні ділянки колишнього КСП, користуватися пасовищами та меліоративним ставком Марафель.

Окрім зазначеного, вказані земельні ділянки є речовими доказами у кримінальному провадженні і мають значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Під час досудового розслідування встановлено, що на даний час земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:001:0001; :01:001:0003; :01:001:0004; :01:001:0005; :01:001:0006; :01:001:0007; :01:001:0008; :01:001:0009; :01:001:0010; :01:001:0011; :01:001:0012; :07:002:0079; :07:002:0083; :01:001:0014; :01:001:0015; :01:001:0016; :07:002:0084; :07:002:0086; :07:002:0085; :01:001.0018; :01:001:0019; :01:001:0020; :01:001:0021; :07:001:0062; :01:001:0023; :01:001:0024; :01:001:0048; :01:001:0047; :01:001:0046; :07:001:0063; :07:001:0065; :01:001:0043; :01:001:0042; :01:001:0041; :01:001:0040; :01:001:0037; :01:001:0036; :01:001:0035; :01:001:0034; :01:001:0033; :01:001:0032; :01:001:0031; :01:001:0030; :01:001:0029; :01:001:0028; :01:001:0027; :01:001:0026; :01:001:0025; :01:001:0049; :01:001:0050; :01:001:0051; :01:001:0052; :01:001:0053; :01:001:0054; :01:001:0055; :01:001:0056; :01:001:0057; :01:001:0058; :01:001:0059; :01:001:0060; :01:001:0061; :01:001:0062; :01:001:0063; :01:001:0064; :01:001:0065; :01:001:0066; :01:001:0067; :01:001:0068; :01:001:0069; :01:001:0070; :01:001:0071; :01:001:0072; :01:001:0097; :01:001:0096; :01:001:0095; :01:001:0094; :01:001:0093; :01:001:0092; :01:001:0091; :01:001:0090; :01:001:0089; :01:001:0088; :01:001:0087; :01:001:0086; :01:001:0082;

:01:001:0081; :01:001:0080;

:01:007:0362;

:01:007:0363;

:01:007:0364;

:01:007:0365;

:01:007:0366;

:01:007:0367;

:01:007:0368;

:01:007:0369;

:01:007:0370;

:01:007:0371;

:01:007:0372;

:01:007:0386;

:01:007:0385;

:01:007:0384;

:01:007:0383;

:01:007:0382;

:01:007:0381;

:01:007:0380;

:01:007:0379;

:01:007:0378;

:01:007:0377;

:01:007:0376;

:01:007:0375;

:01:007:0374;

:01:007:0373;

:01:008:0387;

:01:008:0388;

:01:008:0389;

:01:008:0390;

:01:008:0391;

:01:008:0392;

:01:008:0393;

:01:008:0394;

:01:008:0395;

:01:008:0396;

:01:008:0397;

:01:008:0398;

:01:008:0399;

:01:008:0400;

:01:008:0401;

:01:008:0402;

:01:008:0403;

:01:008:0404;

:01:008:0405;

:01:008:0406;

:01:008:0407;

:01:001:0079;

:01:001:0078;

:01:001:0077;

:01:001:0076;

:01:001:0075;

:01:001:0074;

:01:001:0073;

:01:006:0326;

:01:006:0327;

:01:006:0328;

:01:006:0329;

:01:006:0330;

:01:006:0331;

:01:006:0332;

:01:006:0333;

:01:047:0334;

:01:006:0335;

:01:006:0336;

:01:006:0337;

:01:006:0338;

:01:006:0339;

:01:006:0340;

:01:006:0341;

:01:006:0342;

:01:006:0359;

:01:006:0358;

:01:006:0357;

:01:006:0356;

:01:006:0355;

:01:006:0354;

:01:006:0353;

:01:006:0352;

:07:002:0153;

:01:006:0350;

:01:006:0349;

:01:006:0348;

:01:006:0347;

:01:006:0346;

:01:006:0345;

:01:006:0344;

:01:006:0343;

:01:006:0360;

:01:007:0361; :01:008:0408;

:01:008:0409;

:01:008:0410;

:01:008:0411;

:01:008:0412;

:01:008:0413;

:01:008:0414;

:01:008:0415;

:01:008:0416;

:01:008:0441;

:01:008:0440;

:01:008:0439;

:01:008:0438;

:01:008:0437;

:01:008:0436;

:01:008:0435;

:01:008:0433;

:01:008:0432;

:01:008:0431;

:01:008:0430;

:01:008:0429;

:01:008:0428;

:01:008:0427;

:01:008:0425;

:01:008:0423;

:01:008:0422;

:01:008:0421;

:01:008:0420;

:01:008:0419;

:01:008:0418;

:01:008:0417;

:01:008:0442;

:01:008:0443;

:01:008:0444;

:01:008:0445;

:01:008:0446;

:01:008:0447;

:01:008:0449;

:07:002:0037;

:01:008:0451;

:01:008:0452;

:01:008:0453;

:01:008:0454;

:01:008:0455;

:01:008:0456;

:01:008:0457;

:07:002:0002;

:07:002:0081;

:07:002:0082;

:01:008:1458;

:01:008:0459;

:01:008:0460;

:01:002:0098;

:01:002:0099;

:01:002:0100;

:01:002:0101;

:01:002:0102;

:01:002:0104;

:01:002:0105;

:01:002:0106;

:01:002:0107;

:01:002:0108;

:01:002:0109;

:01:002:0110;

:01:002:0111;

:01:002:0112;

:01:002:0113;

:01:002:0114;

:01:002:0117;

:07:002:0003;

:01:002:0119;

:01:002:0120;

:01:002:0141;

:01:023:0140;

:07:001:0080;

:01:002:0139;

:01:002:0138;

:01:002:0137;

:01:002:0136;

:01:002:0135;

:01:002:0134;

:01:002:0133;

:01:002:0132;

:01:002:0131;

:01:002:1131;

:01:002:0130;

:01:002:0129;

:01:002:0128;

:01:002:0127;

:01:002:0126;

:01:002:0125;

:01:002:0124;

:01:002:0123;

:01:002:0122;

:01:002:0121;

:01:002:0144;

:01:002:0145;

:01:002:0146;

:07:002:0065;

:07:002:0066;

:01:002:0148;

:01:002:0149;

:01:002:0150;

:01:002:0151;

:01:002:0152;

:01:002:0153;

:01:002:0154;

:01:002:0155;

:01:002:0156;

:01:002:0157;

:01:002:0158;

:01:002:0159;

:01:002:0160;

:01:002:0161;

:01:002:0162;

:01:002:0163;

:01:002:0164;

:01:002:0165;

:07:002:0111;

:07:002:0109;

:01:002:0189;

:01:002:0188;

:01:002:0187;

:01:002:0186;

:01:002:0185;

:01:002:0184;

:01:002:0183;

:01:002:0182;

:01:002:0181;

:01:002:0180;

:07:002:0048;

:07:002:0006;

:07:002:0004;

:07:002:0005;

:01:002:0178;

:01:002:0177;

:01:002:0176;

:01:002:0175;

:01:002:0174;

:01:002:0173;

:01:002:0172;

:01:002:0171;

:07:002:0055;

:07:002:0057;

:01:002:0169;

:01:002:0168;

:01:002:0167;

:01:003:0190;

:01:003:0191;

:01:003:0192;

:01:003:0193;

:01:003:0194;

:01:003:0195;

:01:003:0196;

:01:003:0197;

:01:003:0198;

:01:003:0199;

:01:003:0200;

:01:003:0201;

:01:003:0202;

:01:003:0203;

:01;003:0204;

:01:003:0205;

:01:003:0206;

:01:003:0207;

:01:003:0208;

:01:003:0209;

:01:003:0211;

:01:003:0212;

:01:003:1212;

:01:003:0235;

:01:003:0234;

:01:003:0233;

:01:003:0232;

:01:003:0231;

:01:003:0230;

:01:003:0229;

:01:003:0228;

:01:003:0227;

:01:003:0226;

:01:003:0225;

:01:003:0224;

:01:003:0223;

:01:003:0222;

:01:003:0220;

:01:003:0219;

:01:003:0218;

:01:003:0217;

:01:003:0216;

:01:003:0215;

:01:003:0214;

:01:003:0213;

:01:003:0236;

:01:003:0237;

:01:003:0238;

:01:003:0239;

:01:003:0240;

:01:003:0241;

:07:002:0050;

:07:002:0052;

:01:003:0243;

:01:003:0244;

:01:003:0245;

:01:003:0246;

:01:003:0247;

:01:003:0248;

:01:003:0249;

:01:003:0250;

:01:003:0251;

:01:003:0252;

:01:003:0253;

:01:003:0254;

:01:003:0255;

:01:003:0256;

:01:003:0257;

:01:003:0258;

:01:003:0276;

:01:003:0277;

:01:003:0278;

:01:003:0279;

:01:003:0275;

:01:003:0274;

:01:003:0273;

:07:002:0113;

:01:003:0271;

:01:003:0270;

:01:003:0269;

:01:003:0268;

:01:003:0267;

:01:003:0266;

:01:003:0265;

:01:003:0264;

:01:003:0263;

:01:003:0261;

:01:003:0260;

:01:003:0259;

:01:004:0279;

:01:004:0280;

:07:002:0136;

:01:004:0282;

:01:004:0283;

:01:004:0284;

:01:004:0285;

:07:002:0093;

:07:002:0095;

:07:002:0097;

:01:004:0288;

:01:004:0289;

:01:004:0290;

:01:004:0291;

:01:004:0292;

:01:004:1302;

:01:004:0302;

:01':004:2302;

:01:004:0301;

:01:004:0299;

:01:004:0298;

:01:004:0297;

:07:002:0088;

:07:002:0089;

:01:004:0295;

:01:004:0294;

:01:004:0293;

:01:005:0303;

:01:005:0304;

:01:005:0305;

:01:005:0306;

:01:005:0307;

:01:005:0308;

:01:005:0309;

:01:005:0310;

:01:005:0311;

:01:005:0318;

:01:005;0317;

:01:005:0316;

:01:005:0315;

:01;005:0314;

:07:002:0069;

:07:002:0152;

:01:005:0312;

:01:005:0320;

:01:005:0325;

:01:005:0321;

:01:005:1321;

:01:005:0322;

:01:005:0323;

:01:005:0324,

загальною площею 424,369 га, що розташовані на території Широківського району Дніпропетровської області оброблюються суб`єктами господарювання без укладання відповідних цивільно-правових угод.

На території цієї ділянки розташовані: зрошувані угіддя, пасовища, полезахисні смуги, зрошувально-дренувальна система, польові та міжгосподарські автодороги, питні водоводи (два, діаметром 800 мм), технічні водоводи шахтних вод південної групи шахт (один з них діаметром 1200 мм), лінії електромереж (ЛЕП 154 кВ і ЛЕП 35 кВ), лісополоси. Південно-західна частина ділянки заболочена, в її частині розташовані ставок-накопичувач шахтних вод південної групи шахт міста Кривого Рогу та меліоративний ставок не діючої зрошувальної системи 2-3 метри глибиною.

Зазначені земельні ділянки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» отримало в користування для будівництва місця видалення відходів, а це не є ціллю, пов`язаною із забезпеченням суспільних потреб або суспільної необхідності у визначенні, наведеному в Законі України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

У частині 1 статті 7 цього Закону наведено вичерпний перелік, за яких умов органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень мають право викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Серед іншого зазначено, що таке вилучення допустимо для розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин.

Відходи ж гірничого виробництва, що розміщуються у хвостосховищах, утворюються внаслідок переробки корисних копалин, тобто на етапі отримання товарної продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Виходячи з того, що вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, є необхідність здійснити арешт вказаних земельних ділянок.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме майно яке перебуває у осіб, які в силу законну несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до знищення родючого шару ґрунту на площі 520,0 га та забруднення цієї території небезпечними для земельних ресурсів речовинами внаслідок використання земельної ділянки способами, непов`язаними з веденням товарного сільгоспвиробництва і суперечать екологічним вимогам, тобто при будівництві техногенного об`єкту (хвостосховища) та розміщення на його території відходів гірничодобувного виробництва землекористувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення збереження земель сільськогосподарського призначення та загального користування (рілля, пасовища, шляхи та дороги, посадки, вкриті землі без рослинного покриву тощо) слідчий просив накласти арешт на вказані земельні ділянки, заборонивши будь-які дії з ними юридичним та фізичним особам на час проведення розслідування кримінального провадження № 0000001 від 28.02.2013 року.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 і прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечував, посилаючись на його безпідставність, надавши, зокрема, статистичні дані підприємства. При цьому зазначив, що осатннє є законним користувачем указаних земельних ділянок, які йому необхідні для здійснення своєї діяльності, а накладення на них арешту призведе до зупинення правомірної діяльності підприємства. Крім того, потерпілі добровільно відчужили свої земельні ділянки за договорами міни, отримавши замість них інші ділянки з доплатою, і лише після цього було прийнято рішення про передачу земельних ділянок ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Таким чином, жодних порушень прав потерпілих не має. Разом з тим арешт цих земельних ділянок, будь-яке позбавлення права користування, розпорядження чи відчуження майна, призведе до незворотніх негативних наслідків для великого потужного підприємства.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1 цієї статті).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (частина 2 цієї статті).

При цьому залежно від конкретної мети арешту майна передбачені відповідні підстави для накладення арешту у кожному випадку окремо (частини 3-6 цієї статті).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 цієї статті).

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 9 Конституції України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні в справі «Смирнов проти Росії» від 07 червня 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішенні в справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року Європейський суд з прав людини встановив, що існування заборони на користування своїм майном являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном.

Крім того, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Однак зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів випливає, що слідчим у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено конкретної підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Наведення слідчим у клопотанні лише положень КПК України щодо арешту майна, при цьому не в остаточній їх редакції, не свідчить про належне обґрунтування такого клопотання.

Так, за змістом клопотання вказані земельні ділянки не можна визнати відповідним майном у розумінні абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки в клопотанні слідчим не наведено доводів їх відповідності жодному із перелічених у цьому абзаці критерію.

Крім того, зазначена слідчим у клопотанні мета арешту земельних ділянок, а саме збереження земель сільськогосподарського призначення та загального користування, не передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим доводи слідчого про те, що вказані земельні ділянки є речовими доказами у кримінальному провадженні, не містять критеріїв, зазначених у ст. 98 КПК України, та не підтверджені відповідними матеріалами, які мають бути додані до клопотання в обґрунтування таких доводів, зокрема постановою слідчого про визнання їх речовими доказами.

Щодо звернення громадян до слідчого з заявами про забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна з метою забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди чи можливої конфіскації майна, то ці обставини безумовно не свідчать про наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з наступного.

У судовому засіданні прокурор на питання слідчого судді пояснив, що вказані громадяни залучені до кримінального провадження як потерпілі, однак із цивільними позовами в межах цього провадження вони не звертались. У матеріалах кримінального провадження є копії державних актів на право власності на земельні ділянки зазначених громадян і договорів про їх відчуження, при цьому останні в установленому законом порядку незаконними не визнані.

Таким чином, за відсутності в матеріалах кримінального провадження цивільних позовів підстав для накладення арешту на майно з метою їх забезпечення на даний час не має.

Крім того, після пред`явлення цивільних позовів з клопотанням про арешт майна мають право звернутись і безпосередньо цивільні позивачі (ч. 1 ст. 171 КПК України), в якому останні повинні зазначити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 3 ст. 171 КПК України), які слідчий суддя повинен враховувати при вирішенні питання про арешт майна відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому в розумінні положень КПК України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є тією особою, до якої може бути пред`явлено цивільний позов, застосовано конфіскацію майна чи з якої може бути стягнуто отриману неправомірну вигоду в межах вказаного кримінального провадження. Крім того, санкція ч. 1 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна.

Разом з тим абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості, зокрема його пошкодження, псування, знищення чи перетворення.

Згідно з доданими до клопотання інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цільове призначення земельних ділянок з для ведення товарного сільськогосподарського виробництва змінено на для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.

Однак у своєму клопотанні слідчий посилається на наявність ризику знищення родючого шару ґрунту на площі 520,0 га та забруднення цієї території небезпечними для земельних ресурсів речовинами внаслідок використання земельної ділянки способами, не пов`язаними з веденням товарного сільгоспвиробництва, а саме при будівництві техногенного об`єкту (хвостосховища) та розміщення на його території відходів гірничодобувного виробництва землекористувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Проте в порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК України слідчий не зазначає в клопотанні жодних відомостей про обставини саме такого використання та саме ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначених земельних ділянок за зміненим цільовим призначенням і не надає будь-яких доказів на підтвердження цього та можливих наслідків незастосування відповідної заборони, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості визначити відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна та чи не призведе такий спосіб арешту майна до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з тим у клопотанні, посилаючись на отримання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» указаних земельних ділянок у користування, слідчий навпаки зазначає, що під час досудового розслідування встановлено користування цими земельними ділянками суб`єктами господарювання без укладання відповідних цивільно-правових угод, а не ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

При цьому слідчим суддею також враховуються надані представником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвокатом ОСОБА_5 статистичні дані підприємства, згідно з якими останнє є великим промисловим підприємством з безперервним циклом роботи та платником податків із значною часткою загального податкового сегменту регіону та держави в цілому. Кожного дня на виробництві задіяно більше тисячі працівників. Блокування процесу роботи арештом майна призведе до великих матеріальних збитків товариства, що, в свою чергу, ускладнить здійснення розрахункових операцій з контрагентами, працівниками та безпосередньо з самою державою. Головним пріоритетом для ПАТ «АрселорМіттал Кривии? Ріг» є охорона праці. У 2018 році підприємством інвестовано 251,8 млн грн в охорону праці та промислову безпеку й знижено на 22,5 відсотка рівень виробничого травматизму. Турбота про людеи? це не тільки охорона праці, але и? в соцільні стандарти. Витрати на виконання коллективного договору в 2018 році склали 3,7 млрд грн. Як один із наи?більших платників податків в країні, ПАТ «АрселорМіттал Кривии? Ріг» робить істотнии? внесок в економіку регіону та України. Крім передбачених законодавством відрахувань до бюджету, здіи?снює конкретні проекти для облаштування міста Кривого Рогу та поліпшення якості життя мешканців міста, створює навколо себе цілу систему зв`язків і відносин через закупівлю товарів та взаємодію з місцевими підрядниками й постачальниками, прагне бути не тільки конкурентними на глобальному рівні у виробництві високоякісної прокатної продукції, але и? забезпечувати зростання рівня добробуту зацікавлених сторін і сприяти сталому розвитку України. У 2018 році ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» більш ніж в півтора рази збільшило платежі до бюджету та позабюджетні цільові фонди у порівнянні з 2017 роком. Усього в 2018 році підприємство сплатило до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів на загальну суму більше 4,5 млрд грн (включаючи платежі до бюджету на митниці при імпорті), що майже на 1,6 млрд грн перевищує загальну суму податків і обов`язкових відрахувань, сплачених роком раніше. Найістотнішим (більш ніж на 1,4 млрд грн або майже в чотири рази) виявилося зростання податкових платежів до державного бюджету. Витрати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на виконання природоохоронних заходів у 2018 році склали 359,6 млн грн (401,7 млн грн у 2017 році). Екологічні показники роботи підприємства не перевищили встановлених нормативів на 2018 рік і в порівнянні з 2017 роком: викиди забруднюючих речовин в атмосферу знижено на 10,56%; обсяг скидання стічних вод знижено на 27,4%; обсяг розміщення відходів в навколишньому середовищі збільшено на 12,2%.

Наведена представником підприємства інформація не підтверджена відповідними доказами, однак слідчий суддя не може не брати її до уваги, оцінюючи вказану інформацію з точки зору належності та достовірності з урахуванням всіх обставин в сукупності та певної загальновідомості такої інформації, яка, зокрема, міститься на офіційному вей-сайті цього підприємства в мережі Інтернет про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» займає лідируючі позиції серед найбільших підприємств гірничо-металургійного комплексу України (один із найбільших виробників сталевого прокату в державі) і є частиною міжнародної корпорації АрселорМіттал виробника стали № 1 у світі, а також одного з найбільших іноземних інвесторів в країні.

Разом з тим слідчий суддя не може взяти до уваги доводи слідчого про необхідність арешту вказаних земельних ділянок з підстав їх відповідності критеріям тимчасово вилученого майна, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки такий вид майна фактично не може бути тимчасово вилученим майном, при цьому в клопотанні слідчим не зазначено конкретні критерії такої відповідності та не додано до клопотання матеріалів, які підтверджують відповідне вилучення земельних ділянок.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доведеності обставин, визначених наведеною нормою закону, слідчий суддя керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який відповідно до практики Європейського суду з прав людини ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Таким чином, з огляду на все вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання слідчого є недостатньо обґрунтованим, доводи клопотання не підтверджені належними доказами, а слідчим і прокурором у судовому засіданні поза розумним сумнівом не доведено необхідність в накладені арешту на зазначене в клопотанні майно та наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та оголошений 24 вересня 2018 року о 16.15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1