Справа № 405/333/18
Провадження №1-кп/405/10/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 07 травня 2018 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
судом у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на те, що ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися.
Захисником вказано, що заявлені прокурором ризики не доведені, як і не доведено те, що таким ризикам неможливо запобігти при застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обвинувачений думку щодо вказаного питання висловлювати відмовився.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає:
Строк дії запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , спливає 12.05.2018 о 13 год. 00 хв.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно з нормами ч. 2 ст. 331, ст. 194, ст. 199 КПК України розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Європейським судом з прав людини у справах Вемгофф проти Нмеччини, Летельєр проти Франції, Смирнова проти Росії визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним поршень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованим, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Поруч з цим, прокурор вказуючи на наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтував їх наявність притягненням ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за раніше вчинені тяжкі злочини та тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому вразі визнання його винним.
Враховуючи обов`язок сторони обвинувачення довести наявність та не зменшення ризиків, а також обґрунтовувати недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які у відповідності з вимогами ст. 177 КПК України виправдовують доцільність тримання обвинуваченого під вартою, та не наведення прокурором обставин такого обгрунтування, суд позбавлений можливості оцінки обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, як підстав доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Суд зважає на те, що ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, має зареєстроване місце проживання.
ОСОБА_4 судимий 15.09.2015 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 год.; 12.05.2016 тим же судом за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 міс. 15 днів; 07.07.2017 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 19.08.2017 по відбуттю строку покарання.
Станом на момент розгляду питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні досліджені всі письмові докази сторони обвинувачення, допитаний обвинувачений, всі потерпілі та свідки, окрім ОСОБА_6 .
За таких обставин, суд вважає, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, проте достатнім запобіжним заходом для запобігання наведених ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого є цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід змінити на цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 199, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, з 07.05.2018 до 07.07.2018.
Після зміни запобіжного заходу заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, окрім випадків явки до суду пов`язаних з розглядом даного кримінального провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) не відлучатися із м. Кропивницього та Кіровоградського району Кіровоградської області без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну місця проживання;
3) утримуватися від спілкування зі потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
4) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що наслідком невиконання будь-якого з покладених обов`язків, є підставою для вирішення питання про обрання відносно обвинуваченого іншого запобіжного заходу.
Виконання ухвали доручити Кропивницькому відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, зокрема щодо застосування електронних засобів контролю, в порядку, передбаченому ст. 195 КПК України.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в момент передання співробітникам Кропивницького відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, якими виконуватиметься дана ухвала.
Час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обраховувати з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7 Мягкий