Провадження № 1-кс/344/6017/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000089 від 15.03.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000089 від 15.03.2017 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за фактами розбійного нападу на подружжя ОСОБА_6 та умисного вбивства ОСОБА_7 , розбійного нападу на ОСОБА_8 , готування до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 , придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою вчинення розбійного нападу на господарство ОСОБА_13 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 . З цією метою, готуючись до скоєння даного злочину, вони придбали маски, рукавиці, скотч, полімерні хомути та 14.03.2017 прибули в с. Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області.

14 березня 2017 року близько 21.00 год., ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у масках та рукавицях, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою корисливого заволодіння чужим майном, проникли в приміщення житлового будинку та літньої кухні подружжя Дідухів, що по АДРЕСА_1 . В подальшому, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства, зв`язали полімерними хомутами та скотчем ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , після чого відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 10 тис. грн. та газовим пістолетом марки «МЕ 9 mod. Para», який належав ОСОБА_13 .

Під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , умисно, з корисливих мотивів, позбавили життя ОСОБА_7 , заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії, шляхом перекриття органів дихання.

Покинувши місце події, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи групою осіб, розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Крім цього, у кінці листопада 2017 року ОСОБА_10 , отримав інформацію про те, що у квартирі АДРЕСА_2 , зберігається значна сума коштів, якою він вирішив заволодіти у злочинний спосіб.

З цією метою ОСОБА_10 вступив у злочинну змову з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 . Вказані особи, діючи умисно, будучи особами, що раніше вчиняли розбій, маючи намір направлений на отримання доходів для власного збагачення, відчуваючи свою безкарність у зв`язку із не розкриттям на той час раніше вчинених ними злочинів, набувши кримінального досвіду, вирішили вчинити розбійний напад на квартиру АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 почали готуватись до скоєння розбійного нападу. З цією метою вони придбали світловідбиваючі жилети, бейджі, щоб під виглядом працівників комунальних служб, за надуманим приводом, ввівши в оману потерпілих, проникнути до квартири, де із застосуванням до потерпілих насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, та погрозою застосування такого насильства, заволодіти майном потерпілих.

Після цього, готуючись до вчинення злочину, у період часу із 27.11.2017 по 08.12.2017 ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 почали проводити розвідувальні заходи спрямовані на встановлення конкретного місцезнаходження квартири, розпорядку дня власників, шляхів підходу та відходу, та інші дії спрямовані на успішне вчинення розбійного нападу.

У подальшому ОСОБА_14 , ОСОБА_15 прибули 09.12.2017 з м. Калуша до м. Івано-Франківськ на автомобілі «Мерседес» сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , де на вул. Пасічній в м. Івано-Франківську пересіли в автомобіль марки Ауді А8 сірого кольору р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , в салоні якого знаходився ОСОБА_4 .

В подальшому вищевказані особи, поїхали на АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 залишили вищевказаний автомобіль одягнувши на себе заздалегідь підшуканні, засоби для вчинення злочину, а саме: оранжеві жилети із бейджами і раціями та попрямували до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де зайшли в четвертий під`їзд вказаного будинку з метою вчинення розбійного нападу на квартиру АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб попередити спільників у випадку небезпеки та своєчасно покинути місце злочину.

Однак вчинити розбійний напад на вказане помешкання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не вдалось, оскільки жильці квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання були відсутні, а у подальшому ОСОБА_10 був затриманий за скоєння інших злочинів.

Окрім того, 03.01.2018 працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_5 , виявлено та вилучено пістолет та два набої до нього, які згідно висновку експерта № 1.2-081/18 від 25.01.2018 є нарізною вогнепальною зброєю 7,6-мм самозарядним пістолетом ТТ, 1941 р.в., зразка 1930/33 рр., під 7,62 патрон зразка 1930 року та боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї двома 7,62-мм патронами зразка 1930 року (7,62х25).

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_6 , громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 20.03.1996 Луцьким міським судом за ст.ст. 145 ч. 1, 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 18.06.1996 Луцьким міським судом за ст. 206 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 25.03.1998 Луцьким міським судом за ст. 206 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 04.04.2000 Луцьким міським судом за ст. 196-1 ч. 1 КК України до 6 місяців позбавлення волі; 26.01.2004 Луцьким міським судом за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 11.07.2008 Луцьким міським судом за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.02.2014 Луцьким міським судом за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

18 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

25 травня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 України.

29 травня 2018 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та повідомлено йому про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями потерпілих та свідків, протоколами огляду місця події, обшуків, проведених негласних слідчих (розшукових) дій, висновками балістичних, молекулярно-генетичних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

18 січня 2018 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 01.03.2018, 26.04.2018, 21.06.2018 та 02.07.2018 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою.

30 серпня 2018 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Однак закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000089 у зазначений строк не представляється можливим, оскільки необхідно встановити всі фактичні обставини щодо вчинення злочинів, дослідити докази про склад і роль учасників злочинної групи, обставини вчинення її членами злочинів, перевірити фігурантів та інших осіб на причетність до інших злочинів, розтаємнити клопотання слідчих та ухвали слідчих суддів про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, провести інші необхідні слідчі (розшукові) дії, вручити остаточні підозри, виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, вимоги ст. 291 КПК України, склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000089 було продовжено до дев`яти місяців, тобто до 03.10.2018.

Злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких, відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, а відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, чинити на них психологічний та фізичний тиск, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ОСОБА_4 не працює, джерело існування не відоме, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що вказує на його стійку злочинну спрямованість, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 03.10.2018.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, просив відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

25 травня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 України.

29 травня 2018 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та повідомлено йому про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

18 січня 2018 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

01.03.2018, 26.04.2018, 21.06.2018 та 02.07.2018 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою.

30 серпня 2018 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4

22.06.2018 постановою заступника Генерального прокурора у порядку ст. ст. 294, 295 КПК України, у зв`язку із особливою складністю провадження строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до дев`яти місяців, тобто до 03.10.2018 включно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В той же час 30.08.2018р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, задовільний стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також наявність судимості.

В той же час обставини, які зазначені захисниками підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою - до 03.10.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_6 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 20.03.1996 Луцьким міським судом за ст.ст. 145 ч. 1, 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 18.06.1996 Луцьким міським судом за ст. 206 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 25.03.1998 Луцьким міським судом за ст. 206 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 04.04.2000 Луцьким міським судом за ст. 196-1 ч. 1 КК України до 6 місяців позбавлення волі; 26.01.2004 Луцьким міським судом за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 11.07.2008 Луцьким міським судом за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.02.2014 Луцьким міським судом за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі - до 03 жовтня 2018 року в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1