АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/1027/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Державною установою «Запорізький слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодара Запорізької області, громадянина України, з повною середньою освітою, який не одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
задоволено клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 02 листопада 2018 року включно; строк тримання підозрюваного під вартою ухвалено рахувати з 04 вересня 2018 року, тобто з дня затримання,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2018 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити його з-під варти.

Апелянт не погоджується з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України, посилаючись на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри, надані стороною обвинувачення свідчення потерпілої та свідків, слідчим суддею було досліджено не безпосередньо, висновки слідчого судді базуються на показаннях, наданих слідчому, які містять протиріччя щодо опису нападника, а в обґрунтування причетності підозрюваного до вчинення злочину щодо ОСОБА_10 , стороною обвинувачення надано протоколи слідчих дій, які проведені з порушенням норм КПК, тому не можуть бути визнані допустимими доказами.

Також захисник просить врахувати дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, проживання та стійкі соціальні зв`язки, а також вважає, що сама лише тяжкість злочину, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами провадження, Вознесенівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002220 від 04 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

04 вересня 2018 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05 вересня 2018 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187КК України.

Слідчий Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановивши, що висунута ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу ОСОБА_7 , а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, при прийнятті рішення, дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухані доводи прокурора та захисника, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Згідно зі змістом апеляційної скарги, апелянт не погоджується з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Проте, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів вважає неспроможним посилання апелянта на те, що надані стороною обвинувачення свідчення потерпілої та свідків, слідчим суддею було досліджено не безпосередньо, висновки слідчого судді базуються на показаннях, наданих слідчому, які містять протиріччя щодо опису нападника, а в обґрунтування причетності підозрюваного до вчинення злочину щодо ОСОБА_10 , стороною обвинувачення надано протоколи слідчих дій, які проведені з порушенням норм КПК, тому не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, дійшов правильного висновку про наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, тим самим, перешкодити кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, а також з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_7 невідворотності покарання, у разі визнання його винним у вчиненні цього злочину.

Отже, твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ризики, заявлені слідчим у клопотанні та встановлені слідчим суддею під час його розгляду, є реальними.
Посилання апелянта на наявність обставин, визначених ст. 178 КПК України, які, на думку сторони захисту, свідчать про суттєве зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, проте не були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а саме, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, проживання та стійкі соціальні зв`язки, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що зазначені обставини були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інші запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, та згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив під час розгляду клопотання розмір застави, виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02 листопада 2018 року включно, залишити без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: