Справа № 489/2170/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/108/18
ВИРОК
Іменем України
05 травня 2018 р. м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працює, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 приблизно о 17:16 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 110217", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в умовах темного часу доби, по сухій, прямій, освітленій міським електроосвітленням ділянці проїзної частини пр. Центрального зі сторони вул. 3-ї Слобідської, в напрямку вул. М. Василевського, зі швидкістю 64 км/год.

Рухаючись у обраному ним напрямку, при проїзді в районі регульованого світлофором перехрестя з вул. 6-ю Слобідською, водій ОСОБА_4 , в порушення п. 2.3 "б";12.3; 12.4 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: рухаючись з перевищенням встановленої швидкості для руху транспортних засобів у населених пунктах, при цьому проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при наближенні до регульованого світлофором пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 "Пішохідний перехід" ПДР України та дорожньою розміткою білого кольору 1.14.1 додатку 2 ПДР України "Пішохідний перехід", при виявленні перешкоди у вигляді чоловіка-пішохода ОСОБА_7 , який рухався справа наліво відносно напрямку руху автомобіля у темпі спокійного кроку по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 додатку 1 та дорожньою розміткою 1.14.1 "білого кольору" додатку 2 ПДР України, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою правою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_7 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани лівої брови, закритого перелому кісток лівої гомілки в верхній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи №270 від 21.03.2017 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3"б"; 12.3; 12.4 ПДР України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнав та пояснив, що 29.12.2016 о 17:00 год. він їхав в бік вул. М.Василевського по пр. Центральному від вул. 3 Слобідська в середній смузі руху. Виїхавши на перехрестя на зелене світло світлофору, побачив потерпілого, який був на пішохідному переході. Він почав гальмувати та повертати кермо вліво, при цьому подавши сигнал, проте зачепив потерпілого правою частиною машини. В цей час в нього зліва та з права були перешкоди у вигляді машин, які він не міг об`їхати. Дорожньої розмітки там не було, а був лише знак і світлофор. Проїжджа частина була мокрою. Вважає, що ПДР не порушував, швидкість не перевищував. Цивільний позов не визнає.

Вина обвинуваченого підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що він переходив перехрестя пр. Центральний та вул. 6 Слобідська по пішохідному переході. Не пам`ятає на який сигнал світлофору переходив дорогу, але вважає, що на зелений. Перед зіткненням, він пропустив маршрутку та одну машину. Його зліва вдарила машина. Отямився вже, коли лежав на землі. Просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь завдану шкоду на лікування у розмірі 200 000 грн., оскільки в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження. Також просив стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн., оскільки змінився його звичайний уклад життя;

- показами свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 29 грудня близько 19:00год. на вулиці було темно та слизько. Він побачив, як на пішохідний перехід на червоний колір світлофору для пішоходів вибіг чоловік, якого зачепила машина обвинуваченого, що рухалася в середній полосі руху. Останній вийшов з машини і підійшов до потерпілого, що лежав на землі. Перед машиною обвинуваченого їхала машина зліва за метрів 30, а а/м "Таврія" їхав за машиною обвинуваченого в середній полосі руху. Перший автомобіль проїхав пішохідний перехід на метрів 20. Машини не сигналили чоловікові, який перебігав дорогу. Гальмівний шлях автомобіля обвинуваченого був близько 10-15 метрів;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.12.2016, відповідно до якого в м. Миколаєві на пр. Центральному в районі перехрестя з вул. 6 Слобідська на регульованому пішохідному переході відбувся наїзд на пішохода. Дорожнє покриття в місці ДТП сухе та чисте. В результаті ДТП в а/м ЗАЗ д.н. НОМЕР_1 виявлені розбите лобове скло, з права - деформація передньої правої фари, переднього бамперу з права, потертості бруду шини з права, що підтверджують наїзд на пішохода;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017, відповідно до якого ОСОБА_7 розповів про обставини ДТП та пояснив, що 29.12.2016 близько 17:10 год. в м. Миколаєві, в районі регульованого пішохідного переходу по пр. Центральному з вул. 6 Слобідська, перетинав проїзну частину пр. Центрального в межах регульованого світлофором пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками та дорожньою розміткою, зі сторони вул. Севастопольська в напрямку вул. Колодязної. Пройшовши майже всю проїжджу частину, не доходячи до протилежного краю проїзної частини пр. Центрального, несподівано, відчув різкий удар в ліву частину тулубу, після чого опинився в лежачому положенні на землі. Перетинаючи проїзну частину, він не звернув увагу на сигнал світлофора для пішоходів на той момент;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2017, згідно з яким ОСОБА_4 розповів про обставини ДТП, яка мала місце 29.12.2016 за його участі як водія і пішохода ОСОБА_7 та пояснив, що перед виїздом він перевіряв технічний стан належної йому машини. Близько 17:00год. керував технічно справним авто та рухався по пр. Центральному зі сторони вул. 3-тя Слобідська в напрямку вул. М. Василевського зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. в середній смузі руху. Наближаючись до регульованого світлофором пішохідного переходу в районі регульованого світлофором перехрестя пр. Центральний та вул. 6 Слобідська сигнал світлофора був зеленим тому дозволяв йому рух. На відстані приблизно 20м. перед передньою частиною кузова його авто він побачив пішохода, який почав перетинати проїзну частину пр. Центральний з права наліво відносно напрямку його руху. Сигнал світлофору для пішоходів в той момент був червоний. Побачивши це, відразу подав звуковий сигнал, застосовував заходи екстреного прямолінійного гальмування, інтенсивним натисканням на педаль гальм, зробив маневр уводу кузова автомобіля ліворуч, для того, щоб уникнути наїзду на пішохода, та в цей момент здійснив наїзд на нього. Контактування відбулося правою передньою частиною кузова керованого ним авто з лівою частиною тіла пішохода. Після наїзду здійснив повну зупинку свого авто, після чого викликали поліцію та швидку;

- висновком експерта №17-21 від 16.03.2017, відповідно до якого ходова частина автомобілю "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася в працездатному та функціонально придатному стані і дозволяла водію здійснювати рух в обраному напрямі, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія привести до відведення автомобіля убік від обраного їм напряму руху.

Робоча гальмівна система автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася в працездатному та функціонально придатному стані, дозволяла водієві знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови системи, або до раптового відведення автомобіля убік від обраного напряму руху.

Рульова система автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилась в працездатному стані, не мала несправностей, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного водієм напряму руху, або відмови системи, тобто водій міг керувати автомобілем з відомою йому ефективністю.

- висновком експерта №17-22 від 17.03.2017, відповідно до якого ушкодження в передній частині автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 , утворення яких характерне при контакті з частинами тіла людини, розташовувалися починаючи від правої частини переднього бамперу, правої фари і правого переднього покажчика повороту, з наступним переміщенням назад і контактування з лобовим склом.

За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, даних, отриманих при дослідженні автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 , і аналізі інформації, відображеної на копії схеми до протоколу огляду місця ДТП, в момент наїзду автомобіля на пішохода, автомобіль розташовувався перед початком осипу, на деякій відстані, відлічуючи назад, по ходу руху автомобіля і зважаючи на напрям його переміщення, при його розташуванні, яке визначається слідами юзу, а також враховуючи, що контакт стався передньою правою частиною;

- висновком експерта №242 від 19.04.2017, згідно з яким згідно проведеного розрахунку, мінімальна швидкість руху автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 до початку руху т/з в загальмованому стані складала близько 62,1…64,9 км/год (у відповідності до слідової інформації зафіксованої при огляді місця ДТП).

У відповідності до розташування місця наїзду на пішохода, вказаного у схемі до додаткового пояснення водія від 04.04.2017, відносно слідів гальмування автомобіля "ЗАЗ-110217", д.н НОМЕР_1 зафіксованих при огляді місця пригоди, т/з до моменту наїзду на пішохода в загальмованому стані рухався час, який складає близько 0,9 с.;

- висновком експерта №17-404 від 28.04.17, відповідно до якого водієві автомобіля "ЗАЗ-110217", з моменту виникнення небезпеки для руху, у своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п. 12.3 ПДР, а саме: "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно прийняти заходи для зменшення швидкості аж до зупинки т/з або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди". За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля "ЗАЗ-110217" мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, своєчасним застосуванням екстренного гальмування.

За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля "ЗАЗ-110217", що передували не відповідали п.12.3 ПДР України та з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настаннями ДТП;

- висновком експерта №270 від 21.03.2017, згідно з яким у ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани лівої брови, закритого перелому кісток лівої гомілки в верхній третині. Дані тілесні пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів в умовах ДТП (зіткнення автомобіля з пішоходом), ймовірно незадовго до звернення у лікарню 29.12.2016. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого про непричетність до вчиненого злочину, оскільки вони спростовуються дослідженими під час судового розгляду показами потерпілого, свідка та письмовими доказами, які узгоджуються між собою та у суду сумнівів не викликають та розцінює їх, як спосіб уникнути покарання за скоєне.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в ОНД та МОПЛ не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки це не являється його основним джерелом доходу.

Розглядаючи в порядку ст. 1166 ЦК України цивільний позов ОСОБА_7 на суму 98000 грн. до ПрАТ "Європейький страховий союз" та 154175 грн. до ОСОБА_4 відповідно в рахунок відшкодування матеріальних збитків, то суд вважає, що їх необхідно задовольнити в повному обсязі, оскільки матеріальні збитки підтверджуються документально, наявними в матеріалах кримінального провадження чеками та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Розглядаючи в порядку ст. 1168 ЦК України цивільний позов ОСОБА_7 на суму 50000 грн. до ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню на суму 10 000 грн.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування втраченого заробітку, то суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити, оскільки потерпілим не надано листок непрацездатності та розрахунку суми втраченого заробітку.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 154175 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят п`ять) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування шкоди життю і здоров`ю у розмірі 98000 (дев`яносто вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на р/р ГУДКСУ Миколаївської області № 0005, відкритий в ГУДК у Миколаївській області, МФО 826013, код ЗКПО 37992781, КБК 24060300, судові витрати в розмірі 3060,20 грн. за проведення судових експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1