Справа № 522/1974/18
Провадження № 1-кп/522/400/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000409 від 16 січня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Жовтень, Ширяївського району, Одеської області, неодруженого, без освіти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.03.2013 року Київським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі, звільнився 24.05.2013 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

- 15.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2-ва роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2018 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував на транспортній зупинці «Кулікове Поле» по вул. Канатній в м. Одесі, де очікував трамвай. Поряд із лавкою на транспортній зупинці побачив раніше невідомого йому чоловіка, який розмовляв по мобільному телефону. В цей же час у нього раптово виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Дочекавшись, доки потерпілий закінчить розмову по мобільному телефоні, ОСОБА_5 побачив, як потерпілий поклав телефон до правої кишені своєї куртки.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_5 присів поряд із потерпілим на лавку та попросив останнього надати йому цигарку.

Далі, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_10 прикурити від його цигарки, для чого нахилився до нього та скориставшись відволіканням потерпілого просунув свою руку в кишеню куртки останнього, після чого почав витягувати вищезазначений мобільний телефон, однак потерпілий відчув цей момент та одразу почав перевіряти вміст своєї кишені.

На цей момент ОСОБА_5 вже встигнувши відкрито заволодіти предметом свого посягання, а саме мобільним телефоном марки «Astro» ІР 67 в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2600 гривень поклав його до кишені своєї куртки, і став тікати з метою зникнення з місця скоєння злочину.

Розуміючи, що його злочинні дії викриті, зволікаючи наказом потерпілого про повернення його майна, ОСОБА_5 , не бажаючи бути затриманим, а отже, з метою завершити свої злочинні дії до кінця, направленні на заволодіння чужим майно з метою власної наживи разом із вищезазначеним майном потерпілого почав бігти через парк «Кулікове Поле» в бік ЖД Вокзалу. В свою чергу потерпілий почав бігти за ОСОБА_5 та не втрачаючи останнього з поля свого зору під час переслідування, наздогнав підозрюваного в районі підземного переходу зі сторони вул. Середньофонтанської, таким чином затримавши його із викраденим майном.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 намагався спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 2600 гривень.

Належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просить кримінальне провадження слухати без його участі, в якій зазначив, що майнових претензій до ОСОБА_5 не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, ступінь реалізації злочинного наміру, причини в наслідок яких злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України не було доведено до кінця та вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої, при призначенні покарання за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченим, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 16.01.2018 слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 січня 2018 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 , термін його попереднього ув`язнення, з 16 січня 2018 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «Astro» ІР 67 в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 , як власнику; фрагмент запису з камер відеоспостереження DVR_ch1_main_0000_3000.asf, скопійований на відео диск Videx 700 mb - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

20.07.2018