Справа №636/1001/14-к
Провадження №1-кп/635/431/2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року Коллегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_10
захисника - ОСОБА_11
кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити у відношенні обвинувачених строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи своє клопотання тим, що обвинувачені у разі зміни запобіжного заходу можуть переховуватися від суду. Крім того, просив призначити допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом Харківської області, посилаючись на те, що зазначені свідки є мешканцями іншого району Харківської області, забезпечення їх явки у судове засідання до Харківського районного суду Харківської області пов"язане з рядом труднощів.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора і просили продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу. Проти допиту свідків в режимі відеоконференції заперечували, посилаючись на те, що зазначені прокурором особи не є очевидцями вчинення обвинуваченими злочину, крім того, це затягує розгляд справи.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора і просила змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м"який. Клопотання щодо допиту свідків в режимі відеоконференції просила вирішити на розсуд суду.
Обвинувачені та їх захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що вони вже тривалий час перебувають під вартою, ризики, наведені прокурором в його клопотанні не обгрунтовані, вони мають стійкі соціальні зв"язки, а тому просили змінити запобіжний захід на більш м"який. Клопотання про допит свідків в режимі відеоконференції просили вирішити в режимі відеоконференції
Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, коллегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання прокурора є обгрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Нормами ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено до 21 червня 2018 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).
Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного утримання. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім того, коллегія суддів враховує той факт, що на теперішній час розгляд кримінального провадження не завершений, свідки у цьому кримінальному провадженні не допитані, письмові та речові докази не досліджені.
З зазначених підстав коллегія суддів приходить до висновку про продовження існування ризику можливості переховування обвинувачених від суду, який став підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу та виправдовує тримання особи під вартою.
Відповідно до приписів частини 1 статті 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у тому числі при наявності достатніх підстав, визнаних судом.
Згідно частини 9 статті 336 КПК України, дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховному Суді України під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.
Частиною 2 статті 336 КПК України визначено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Враховуючи те, що зазначені в клопотанні прокурора свідки мешкають за межами Харківського району Харківської області, з метою економії процесуального часу та більш швидкого розгляду зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.28, 177, 197, 331, 336 КПК України, коллегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)" на 60 днів, до 18 серпня 2018 року включно.
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)" на 60 днів, до 18 серпня 2018 року включно.
Призначити допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на 31 липня 2018 року на 11.00 годину.
Здійснювати судове засідання у дистанційному режимі (режимі відеоконференції) між Харківським районним судом Харківської області та Шевченківським районним судом Харківської області.
Виконання ухвали в частині забезпечення відеозв`язку з Шевченківським районним судом Харківської області доручити т.в.о. головного спеціалісту з інформаційних технологій Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_21 .
Зобов"язати уповноважену особу Шевченківського районного суду Харківської області вручити свідкам пам"ятки про їх процесуальні права та обов"язки, забезпечети підписння свідками письмового тексту присяги та попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, згідно з вимогами ст.336 ч.ч.4, 5 КПК України, перевірити документи, які встановлюють особу свідків, зазначених в ухвалі.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку.
Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
Копію ухвали негайно надіслати до Шевченківського районного суду Харківської області.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3