Постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНи

30жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 760/19091/16-к
Провадження № 51- 78км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палатиКасаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участюсекретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС четвертого відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_6 та призначено у кримінальному провадженні № 0000292 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 1 січня 2015 року по 15 листопада 2016 року, організацію якої доручено Державній фіскальній службі України.
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 17 серпня 2017 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення слідчого судді керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанціїчерез істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На думку скаржника, суд апеляційної інстанції безпідставновідмовив у відкритті провадження за його скаргою на ухвалу слідчого судді посилаючись на те, що відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК така ухвала оскарженню не підлягає. Вважає, що оскільки кримінальним процесуальним законодавством не передбачено надання слідчим суддею дозволу на проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, то виходячи іззагальних засад цього закону він має право на оскарження такого рішення.
Сторони у справі були належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду касаційної скарги, однак у судове засідання не прибули. Заяв про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.
Оскільки неявка учасників не перешкоджає касаційному розгляду, колегія суддів виходячи із змісту ч. 4 ст. 434 КПК визнала можливим розглянути справу без їхньої участі.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
За правилами ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ч. 1 ст. 412 КПК розуміє такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При перевірці касаційної скарги ОСОБА_5 Верховний Суд (далі-Суд) встановив, що наведені у ній доводи скаржника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за його скаргою на ухвалу слідчого судді є слушними.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, однією з яких відповідно до п. 17 даної норми є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, а згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
За правилами з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді лише у випадках, визначених КПК. Тобто із змісту даної норми випливає, що у ній йде мова саме про можливість оскарження тих рішень слідчого судді, постановлення яких передбачено відповідними нормами КПК. Оскількипостановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення позапланової перевірки нормами КПК не передбачено, то, відповідно,цей закон й не містить ні дозволу, ні заборони щодо оскарження такої ухвали в апеляційномупорядку.
Так, як слідчий суддя Солом?янського районного суду м. Києваухвалив рішення, яке не передбачененормами кримінального процесуального закону, а ст. 309 КПК не закріплює можливості чи неможливості його оскарження, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадженняза скаргою ОСОБА_5 повинен був керуватися загальними засадами кримінального провадженнявизначеними у ч. 1 ст. 7 КПК.
Зважаючи на викладене, посилання суду апеляційної інстанції на положення ч. 4 ст. 399 КПК при відмові у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді не можна визнати обґрунтованими з точки зору таких засад кримінального провадження, як верховенство права та законність.
Така позиція обґрунтовується і правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 травня 2018 року (провадження №№ 13-16сво18, 13-19кс18), відповідно до яких апеляційні суди зобов`язані відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені ч. 1 ст. 7 КПК.
З врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, аоскаржувана ухвала Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2017 рокускасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 тап.15розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року про призначення позапланової перевірки скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3