Справа № 640/3033/17
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

"16" липня 2018 р.

Колегія суддів Київського районного суду м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників адвокатів:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 03.10.2016 року за №0006023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 199, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана кримінальна справа відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені будуть переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, ще не допитані всі свідки, тому обвинувачені будуть вчиняти на них тиск за для впливу на їх показання; обвинувачені не мають офіційних джерел отримання прибутку, а кошти отримувались від злочинної діяльності. Також необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим за інкримінованими злочинами, які є особливо тяжким. Обвинувачені не мають достатніх стійких соціальних зв`язків. Наявні ризики не зменшилися, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених, тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час є неможливим.

Захисник ОСОБА_9 просив визначити ОСОБА_7 розмір застави, ризики прокурором не доведені, тяжкість покарання не є підставою для тримання особи під вартою, обвинувачений характеризується за місцем проживання позитивно, обвинувачений має тісні соціальні зв`язки.
ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 просив відмовити в задоволенні клопотання, ризики прокурором не доведені, тяжкість покарання не є підставою для тримання особи під вартою, обвинувачені не судимі, мають тісні соціальні зв`язки. Просить змінити обвинуваченим міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.
ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 просила змінити обвинуваченій запобіжний захід на домашній арешт, обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, тобто має тісні соціальні зв`язки.
ОСОБА_13 думку захисника підтримала.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, по справі не допитувались свідки, тому обвинувачені можуть незаконно здійснювати на них вплив.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів, в тому числі, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у скоєні умисних тяжких корисливих злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (зокрема, від 8 років позбавлення волі до довічного позбавлення волі), а ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, враховуючи дані про осіб обвинувачених, які не мають постійного та офіційного джерела доходів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, та враховуючи суворість передбаченого покарання та підвищену суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченим злочинів, які є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Тому розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів (заставу або домашній арешт) до обвинувачених на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає необхідним не визначати обвинуваченим внесення застави, що відповідає положенням п. 1, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки обвинувачені підозрюються у злочинах, вчинених із застосуванням насильства до потерпілих та вбивства людини.

Посилання захисту щодо наявності у обвинувачених тісних соціальних зв`язків, перебування на утриманні у ОСОБА_8 неповнолітнього сина, вона має постійне місце проживання, - в даному випадку за вищевказаних обставин не є достатніми обставинами для зміни запобіжного заходу. Крім того, неповнолітньому сину призначено законного представника.

Посилання захисту щодо визнання недопустимими доказами, суд враховує, але зазначає, що вони відносяться в рамках обвинувачення за ст. 263 КПК України, при цьому клопотання щодо визнання доказів недопустимими з приводу інших злочинів не надходило.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд задовольняє клопотання прокурора та продовжує строк тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 183, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» продовжити на 60 діб - до 13 вересня 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3