Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/337/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0002978 від 24 листопада 2016 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , зміненої апеляційної скарги захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року.

Цим вироком:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, приватного підприємця, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого
визнано винуватим та призначено покарання за:

-ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі,
-ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_12 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі п.5 ч.2 ст.72 КК України у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, зараховано ОСОБА_12 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, інші періоди зарахувати з розрахунку день за день.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта і проведення експертизи у сумі 1055 гривень 52 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 15810 грн. 7 коп. і моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_12 визнано винуватим та засуджено за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі та незаконному заволодінні транспортним засобом, за таких обставин.
24 листопада 2016 року близько о 02 год., ОСОБА_12 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , у цей час у вказаному будинку знаходився ОСОБА_15 . Між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 під час спільного розпиття алкогольних напоїв, близько 03 год. 24 листопада 2016 року, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, який розпочався в одній з кімнат підвального приміщення вказаного вище будинку та продовжився у іншій кімнаті цього підвального приміщення, у ході якого ОСОБА_12 , маючи умисел, спрямований на умисне позбавлення життя ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті останнього, наніс ОСОБА_15 не менше семи цілеспрямованих ударів ножем в область шиї, шести цілеспрямованих ударів тупим предметом в область шиї та голови, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу. Розуміючи, що ОСОБА_15 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходиться в безпорадному стані ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію свого зазначеного умислу наніс тупим предметом лежачому на підлозі потерпілому не менше 2-3 цілеспрямованих ударів в область шиї та голови. Розуміючи, що від комплексу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер, ОСОБА_12 з метою приховання злочину із застосуванням фізичної сили відтяг останнього за будинок АДРЕСА_3 , де і залишив тіло ОСОБА_15 . Повернувшись до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 з метою приховування злочину замив сліди крові у цьому підвальному приміщенні, зачинив вхідні двері та залишив місце вчинення злочину.
У результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: забій речовини головного мозку у лівій лобній ділянці більш виражені по бозальній поверхні, крововилив під тверду та м`яку мозкові оболонки в проекції лівої півкулі по конвекситальній та базальній поверхнях головного мозку, багатоуламкові переломи кісток обличчя та основи черепу зліва, подвійного перелому гілок нижньої щелепи, крововиливи у м`які тканини голови на лобі зліва, тім`яній області зліва, у м`яких тканинах обличчя зліва, вдавлення лівого ока, 2 рани в лівій лобно-тім`яній області, рани на лобі зліва, множинних саден та синців обличчя, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю; травми органів шиї: переломи ріжків під`язичної кісти, перелом щитоподібного хряща, рана у верхній третині шиї та синець у нижній третині шиї, які у свій сукупності мають ознаки середнього ступеня тяжкості та не знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю. Тілесні ушкодження у вигляді перелому ріжків, перелом щитоподібного хряща та синця утворились в наслідок дії тупого твердого предмету (ів) індивідуальні особливості яких не відобразились, перелом лівого ріжка та рана шиї утворились унаслідок дії предмету з ознаками ріжучого, індивідуальні особливості яких не відобразились; рана на правій кисті та рана на шиї № 6 утворились в наслідок дії предмету з ознаками ріжучого, індивідуальні особливості яких не відобразились, та класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості скороминучим розладом здоров`я на термін до 6 діб та не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Комплекс тілесних ушкоджень утворився внаслідок дії не менш ніж дев`ятнадцяти травматичних впливів. Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер від здавлення головного мозку гематомою в комплексі із його набряком та забиттям внаслідок черепно-мозкової травми.
Крім цього, 24 листопада 2016 року близько 06 год. ОСОБА_12 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував поблизу будинку № 133 по вул. Кіровоградське шосе у м. Олександрії Кіровоградської області, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки цих дій та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_15 помер, шляхом вільного доступу протиправно вилучив у власника всупереч його волі мотоцикл Viper-ZS-50, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 49 кубічних сантиметрів, який знаходився поблизу вказаного вище будинку, та на праві приватної власності належить ОСОБА_15 .
Після цього ОСОБА_12 шляхом штовхання за допомогою фізичної сили, перемістив вищевказаний мотоцикл з місця вчинення кримінального правопорушення до двору будинку АДРЕСА_4 , та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просив вирок суду першої інстанції змінити у частині обчислення строку відбування покарання внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зарахувати ОСОБА_12 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до вступу вироку у законну силу включно, починаючи з 24 листопада 2016 року. В іншій частині вирок залишити без змін.
Свої вимоги обґрунтував тим, що неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, а саме зарахування ОСОБА_12 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 року) у покарання строк періоду попереднього ув`язнення починаючи з 24 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили, строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме змін до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону який набув чинності 21.06.2017 року), відповідно до якого підлягає зарахуванню у строк покарання ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а інший період попереднього ув`язнення фактично після 20 червня 2017 року по день набрання вироку законної сили зараховувати з розрахунку день за день.

Вказав, що Верховний Суд у рішенні від 13.03.2018 у справі №440/853/17, провадження №51 -722км 17 прийшов до висновку, що у випадку коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просив вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Свої вимоги обґрунтував тим, що за вироком суду ОСОБА_12 24.11.2016 року близько 3-х годин ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 на ґрунті сварки вчинив умисне вбивство ОСОБА_15 . В ході вбивства ОСОБА_12 застосував ніж, а також різні тупі предмети та спричинив 7 ножових поранень в області шиї, 12 ударів в область голови та інші частини тіла. Всього ним було спричинено ОСОБА_15 згідно висновку судової медичної експертизи 19 ударів у життєво важливі частині тіла. Потім труп ОСОБА_15 переніс в інше місце і викинув. Після вчиненого вбивства ОСОБА_12 заволодів мопедом ОСОБА_15 . В судовому засіданні ОСОБА_12 свою вину у вчиненні умисного вбивства та заволодіння транспортним засобом не визнав. Пояснив, що протягом 3-х годин оборонявся від ОСОБА_15 . Потерпілою стороною на досудовому слідстві заявлялось клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_12 відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» з ч. 1 на п.4 ч. 2 ст. 115 КК України. Але це клопотання слідчим відхилено. ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_15 протягом 3-х годин 19 ножових та тупих поранень в особливо важливі органи, чим йому було завдано особливих фізичних страждань. Санкція ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі. Тому невірна кваліфікація стороною обвинувачення дій ОСОБА_12 за ч.1 ст. 115 КК України, повинна компенсуватися мірою покарання, але суд за вбивство з особливою жорстокістю фактично призначив мінімальне покарання. ОСОБА_12 завдану потерпілим моральну та майнову шкоду не відшкодував. Вину не визнав, щиро не розкаявся. Всю провину за вчинення ним вбивства переклав на ОСОБА_15 , звинувачуючи його нібито в намірі вчинити крадіжку його майна. З метою ухилення від відповідальності суду давав неправдиві покази. ОСОБА_12 з особливим цинізмом в останньому слові повівся нетактовно відносно потерпілих, принижуючи їх честь та гідність.

За наслідками розгляду справи ОСОБА_12 заслуговує найсуворішої міри покарання, передбаченої ч.1 ст.115 КК України.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заявили аналогічні вимоги, вимогам їх представника - адвоката ОСОБА_10 , просили вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з аналогічних підстав, які викладені в апеляційній скарзі їх представника ОСОБА_10 .

В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 просила змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати дії обвинуваченого із ч.1 ст.115 на ст.116 КК України та скасувати вирок частково за ч.1 ст.289 КК України, закривши провадження за цією статтею.

Посилаючись на те, що ОСОБА_12 у судовому засіданні суду першої інстанції частково визнав свою вину, вибачився перед потерпілими та стверджував, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_15 . Показав, що вони із ОСОБА_15 познайомилися біля нічного магазину. ОСОБА_15 зацікавила робота ОСОБА_12 , він попросив показати майстерню. Куди його запросив ОСОБА_12 . Тривалий час вони спілкувалися потім ОСОБА_15 раптово вдарив ОСОБА_12 гострим предметом та пошкодив лоб і брову, повалив на стіл та тягнувся до нього цим предметом, тому ОСОБА_12 був вимушений відштовхнути його. Вони штовхали один одного, падали на підлогу, ці події тривали довго. ОСОБА_15 вів себе неадекватно, ричав на ОСОБА_12 як він пояснив вів себе як звір. Таким чином ОСОБА_12 стверджував, що не пам`ятає яким чином були заподіяні ушкодження ОСОБА_15 . Не пам`ятає як наносилися удари ОСОБА_15 , але коли він прийшов до тями настала тиша, він сидів на підлозі і біля його ніг лежав ОСОБА_15 , який однак життя не подавав. Суд в вироку також констатував, що ОСОБА_12 не пам`ятає ключових обставин конфлікту і бійки з ОСОБА_15 , не може пояснити якими предметами він наносив удари потерпілому. ОСОБА_12 на досудовому слідстві також вказував, що коли підвівся, затьмарилось в очах і нічого не пам`ятав, коли штовхався була задишка. З показань ОСОБА_12 вбачається, що його дії були спровоковані потерпілим, який спричинив протизаконне насильство, наніс травму ОСОБА_12 внаслідок чого кров заливала його обличчя. ОСОБА_15 не виходив з приміщення нападав на нього, ОСОБА_12 , ричав, складаючи враження неадекватної особи. Так як насильство продовжувалося тривалий час ОСОБА_12 не міг далі терпіти неправомірні дії жертви, емоційна перенапруга привела до стану сильного душевного хвилювання. Між неправомірними діями ОСОБА_15 та наслідками його дій - смертю існує безпосередній причинний зв`язок. У даному випадку суд не дослідив причини, з яких ОСОБА_12 не пам`ятав про обставини спричинення смерті ОСОБА_15 , що має важливе значення для кваліфікації злочину, так і для пом`якшення покарання. Крім того поведінка потерпілого є обставиною, що істотно знижує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання. Суд не надавши оцінки неправомірній поведінці потерпілого, не врахував і цю пом`якшуючу обставину , незважаючи на те, що у вироку по справі встановив, що ОСОБА_12 не пам`ятає ключових обставин конфлікту, не може відтворити хід бійки після нападу ОСОБА_15 не може пояснити тривалість бійки, не може точно пояснити, якими предметами він наносив удари. Наявність чи відсутність в момент здійснення злочину сильного душевного хвилювання це юридичний аспект, але експерт міг дати психологічну оцінку стану ОСОБА_12 , що повинно було дати можливість встановити наявність цього аспекту та правильно кваліфікувати злочин. Судом не встановлено ні мотив скоєння злочину, ні умисел ОСОБА_12 на вбивство ОСОБА_15 . Вони нормально спілкувалися до того моменту, коли ОСОБА_15 , спричинив насильство проти Кузіва ВМ. Таким чином, дослідивши обставини справи, суд неправильно оцінив докази по справі, висновки суду викладені у вироку, не відповідають обставинам справи, у зв`язку із тим що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і не застосував закон про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення. Крім того в діях ОСОБА_12 не вбачається складу злочину, передбаченого ст.289 КК України, так як у нього не було умислу на заволодіння транспортним засобом. Відкотивши його інше місце, він вважав, що таким чином він приховає інший злочин.

В запереченні на змінену апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 представник потерпілих адвокат ОСОБА_10 просив її залишити без задоволення. Вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_12 скасувати на підставі апеляційних вимог потерпілої сторони та постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_12 більш суворе покарання. Вказав, що підстави для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого про перекваліфікацію дій ОСОБА_12 на менш тяжкий склад злочину, передбачений ст.116 КК України, пом`якшення покарання та закриття провадження за ст. 289 КК України відсутні.

Дії ОСОБА_12 за ч.1 ст. 289 КК України судом кваліфіковано правильно, оскільки він після вчинення вбивства ОСОБА_15 заволодів його транспортним засобом, який у нього вилучили правоохоронці.

Судом дії ОСОБА_17 також правильно кваліфіковані як умисне вбивство за ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений протягом тривалого часу наніс потерпілому в життєво важливі органи 7 ножових поранень та 12 ударів тупим предметом в область голови, чим фактично вчинив вбивство з особливою жорстокістю.

При цьому також вказав, що відповідно ст.116 КК України, умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, є таким, якщо воно виникло раптово внаслідок протизаконного насильства, системного знущання або тяжкої образи зі сторони потерпілого.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що потерпілий ОСОБА_15 вчинив відносно ОСОБА_12 вказану дії, тобто протизаконне насильство, систематичне знущання або тяжку образу.

ОСОБА_12 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому і не пам`ятає детально всіх подробиць вчиненого ним вбивства. Крім того заперечував проти закриття справи за ч.1 ст.289 КК України оскільки захисник в апеляції не посилається на підстави передбачені ст.284 КПК України. Лише констатує, що ОСОБА_12 перекотив мопед з місця вчинення злочину з ціллю його приховати злочин. Така трактовка події не відповідає фактичним обставинам справи. ОСОБА_12 не перекотив мопед і інше місце, а поїхав на ньому з мікрорайону Перемога, де вчинив вбивство, до себе додому на АДРЕСА_2 , а це відстань близько 6 км.

В заперечені на апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх представника адвоката ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 просила апеляційні скарги залишити без задоволення, мотивуючи тим, що у поданих до суду апеляційних скаргах потерпілі та їх представник посилаються на те, що її підзахисний вчинив умисне вбивство ОСОБА_15 з особливою жорстокістю, навмисно вводив суд в оману щодо обставин справи, добровільно не відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, з огляду на що заслуговує на найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст. 115 КК України. З зазначеними доводами не погоджується, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються зібраними у справі доказами.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, до 23:00 год. 23 листопада 2016 року ОСОБА_12 та ОСОБА_15 знайомі не були, у зв`язку з чим неприязних відносин між ними бути не могло; жодної агресії по відношенню до ОСОБА_15 обвинувачений не виявляв. Наміру заволодіти належним потерпілому майном, зокрема, мопедом Viper ZS-50, номер рами НОМЕР_2 , ОСОБА_12 не мав, оскільки, як встановлено в ході досудового слідства, зазначений транспортний засіб він залишив на відкритій території поблизу будинку по АДРЕСА_4 , а не використав на власний розсуд.

Характер тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та ОСОБА_12 свідчить про те, що між ними тривалий час відбувалася боротьба, в якій обвинувачений здебільшого оборонявся від нападів потерпілого.

Той факт, що ОСОБА_15 очевидно переважав ОСОБА_12 як за розмірами, так і за фізичною силою, зумовив необхідність використання обвинуваченим для оборони сторонніх предметів, що в підсумку призвело до заподіяння потерпілому значної кількості тілесних ушкоджень. Зазначена обставина жодним чином не свідчить про вчинення вбивства з особливою жорстокістю, а, навпаки, підтверджує версію захисту щодо тривалої оборони ОСОБА_12 від фізично сильнішого нападника.

Безпідставними вважає і доводи апелянтів щодо відмови обвинуваченого добровільно відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду. З наявного у матеріалах справи чеку про здійснення поштового переказу коштів вбачається, що законним представником обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 були перераховані грошові кошти, спрямовані на відшкодування завданої шкоди, які остання приймати відмовилася, пославшись на відсутність даних щодо особи платника та призначення платежу.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення його апеляційної скарги та задоволення апеляційних скарг потерпілих та залишення без задоволення зміненої апеляційної скарги захисника обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представника адвоката ОСОБА_10 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги та прокурора, та заперечили про задоволення зміненої апеляційної захисника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 , які просили задовольнити змінену апеляційну скаргу захисника та прокурора та відмовити в апеляційних скаргах потерпілих та їх представника, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та змінена апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 підлягають залишенню без задоволення з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч.1 ст.289 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні та правильність кваліфікації у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_12 частково визнав свою вину та частково визнав заявлені потерпілими цивільні позови, не пояснивши у якій саме частині. На початку допиту просив вибачення у потерпілих та зазначив, що жалкує, що вчинив вбивство ОСОБА_15 , але послався на те, що захищався та не мав умислу на вбивство потерпілого. Повідомив, що 23 листопада 2016 року, знаючи, що співвласник його майстерні по виготовленню пам`ятників, розташованої по АДРЕСА_3 у підвальному приміщенні будинку, ОСОБА_18 , поїхав відпочивати, а отже у нього, ОСОБА_12 , був час попрацювати та прибрати у вказаному приміщенні. У нього з собою була пляшка пива Зіберт, об`ємом 2,5 літра, яку вживав протягом усього дня. Того ж дня близько 23 год. побачив, що пиво закінчується, вирішив піти до нічного магазину, розташованого у центрі мікрорайону Перемога та придбати ще пива. Коли підходив до магазину почав у себе шукати запальничку, щоб запалити цигарку, проте її не виявилось. Підійшов до автобусної зупинки, на якій стояли два чоловіка та жінка, та попросив її у них. Йому її надали та між ними зав`язалась бесіда. Він, ОСОБА_12 , помітив, що всі троє були напідпитку. Через декілька хвилин чоловік та жінка пішли із зупинки. Він, ОСОБА_12 , та потерпілий ОСОБА_15 залишились далі спілкуватись на зупинці. ОСОБА_15 представився ім`ям ОСОБА_19 . Був одягнений у темну куртку, темні штани та шапку. Їх розмова на зупинці тривала протягом години. Потім він, ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_19 , що вже пізня година, вже було близько години ночі, та у зв`язку з тим, що працює гравіювальником у майстерні по виготовленню пам`ятників, йому необхідно щоб його очі відпочили, а отже піде додому. ОСОБА_19 дуже зацікавила робота ОСОБА_12 та він попросив показати йому майстерню. З огляду на те, що він, ОСОБА_12 , пишався своєю роботою, погодився показати ОСОБА_19 майстерню. Протягом години спілкування на автобусній зупинці ОСОБА_19 обіймав ОСОБА_12 та стискав руку, допив його пиво. Після того як він, ОСОБА_12 , та ОСОБА_19 вирішили піти до майстерні, останній попросив у нього, ОСОБА_12 , 20 грн. для того, щоб поїхати до його тестя ( ОСОБА_20 ) та взяти у нього горілку. Він, ОСОБА_12 , надав ОСОБА_19 20 грн., проте зазначив, що горілку не п`є, а п`є пиво. Вони сіли на мопед ОСОБА_19 та поїхали до тестя. За кермом був ОСОБА_19 , який їхав невпевнено, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Коли під`їхали до будинку тестя ОСОБА_19 на вулиці було темно, ліхтарі вже не горіли. ОСОБА_19 підійшов до воріт будинку та почав гучно стукати у них. Він, ОСОБА_12 , залишився стояти біля мопеда. До воріт від того місця, де стояв було приблизно 7 метрів. Вийшов ОСОБА_21 , який був незадоволений таким пізнім візитом Валери, та виніс останньому пластикову пляшку Кока-кола, об`ємом 0,5 літра з прозорою рідиною. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_15 поїхали до магазину, де зустрілись півтори години потому, для того, щоб купити йому, ОСОБА_12 , пива. Коли він, ОСОБА_12 , та потерпілий під`їхали до магазину у центрі мікрорайону Перемога було близько години ночі, точного часу не пам`ятає. Вони зайшли двох до магазину, де продавцем був ОСОБА_22 . Він, ОСОБА_12 , вибирав собі пиво, у той час як ОСОБА_19 спілкувався з продавцем магазину. Після того як вони придбали пиво Чернігівське об`ємом 2,5 літра, за яке ОСОБА_12 самостійно розрахувався, ОСОБА_15 та обвинувачений знову сіли на мопед та поїхали до майстерні. На уточнюючі питання прокурора ОСОБА_12 повідомив, що не пам`ятає як саме потерпілий та він потрапили до магазину. Також не пам`ятає чи були зачинені двері, та чи стукали вони в них, щоб продавець ОСОБА_22 впустив їх до магазину. Проте зазначив, що свідок ОСОБА_22 у своїх показаннях сказав неправду з приводу того, що не бачив його у себе в магазині, оскільки саме він, ОСОБА_12 розраховувся за пляшку пива, яку придбав для себе, так як у ОСОБА_19 грошей не було. Він та ОСОБА_19 , зайшли до майстерні близько першої години ночі, точного часу не пам`ятає. Запропонував Валері випити чашку кави, оскільки на вулиці було холодно і замерз. У приміщенні зняли куртки. ОСОБА_19 відмовився від кави, та почав одразу все роздивлятися та задавати багато питань з приводу його, ОСОБА_12 роботи. Приміщення майстерні він, ОСОБА_12 не закривав, оскільки з ОСОБА_19 виходив на вулицю курити. Транспортний засіб - мопед, який належав ОСОБА_19 , знаходився на вулиці. Двері у майстерню зачинив з середини близько 00 год. 30 хв. 24 листопада 2016 року. Він розповідав про свою роботу та показував пам`ятники, які виготовив, взяв свої інструменти та показав також як робиться гравіювання на пам`ятнику. Протягом їх спілкування пив пиво. ОСОБА_19 також. Як ОСОБА_19 пив горілку не бачив. ОСОБА_19 та він ходили по приміщенню, дружньо розмовляли. ОСОБА_19 питав у нього чи є яка-небудь робота для нього. Він, ОСОБА_12 розповів, що додатковий заробіток ОСОБА_19 у нього може отримати шляхом залучення клієнтів, які будуть придбавати пам`ятники. Надав ОСОБА_19 свою візитку зі своїм номером телефону для того, щоб змогли більш детально домовитись про роботу. Протягом всього часу їх спілкування ОСОБА_19 був у доброму настрої, обіймав, стискав руки ОСОБА_12 . Йому це не подобалось, проте своєю поведінкою він ніяк це не показував ОСОБА_19 . Приблизно о 3 годині ночі, коли вдвох зайшли до приміщення, де знаходився робочий інвентар, а саме: перфаратори, переносна електростанція, болгарки, бетоні балки перемички (друге приміщення), він, ОСОБА_12 , стояв праворуч біля бетонних балок перемичок та синьої брудної двері, ОСОБА_19 наніс йому удар по лобу металевим гострим предметом, схожим на цвях. Він, ОСОБА_12 , не зрозумів, що трапилось та запитав у ОСОБА_19 , що він робить. Останній нічого не відповів, натомість штовхнув його, ОСОБА_12 , у перше приміщення, де розташований стіл, так звана приймальня. У першому приміщенні ОСОБА_12 зрозумів, що у нього пошкоднений лоб і брова, кров заливає око. Потім ОСОБА_19 знову напав на ОСОБА_12 , прижав його до столу. У ОСОБА_19 в руці був предмет, схожий на цвях. Описати цей цвях ОСОБА_12 не може. ОСОБА_19 повалив його на стіл та однією рукою тягнувся до шиї ОСОБА_12 в іншій тримав цвях, та хотів дотягнутись до його ока. Він зперся на стіл та ногою відштовхнув Валеру. Їх бійка розпочалась о 03 год. ночі 24 листопада 2016 року та з перервами тривала приблизно протягом 1 год. 30 хв. Вони постійно штовхали один одного, наносили один одному удари, падали на підлогу. Декілька разів бійка зупинялась, однак відновлювалась знову. Він, ОСОБА_12 , пояснив, що не пам`ятає деталей бійки, не пам`ятає якими предметами наносив ушкодження. Також розповів, що наносив удари ОСОБА_15 і тоді, коли вже той лежав на підлозі. Також вказав, що боявся ОСОБА_19 , бо той дивився на нього як звір. Стверджував, що не міг вийти з приміщення майстерні навіть у перервах у бійці, оскільки не хотів повертатися спиною до ОСОБА_19 . Куди та чим бив потерпілого не пам`ятає. Вказав, що в один момент настала тиша, він сидів на підлозі, а біля його ніг лежав ОСОБА_19 , обличчя якого було у крові, ознак життя не проявляв. Він зрозумів, що вбив людину і злякався. Також вказав, що захищався, проте, з огляду на те, що в приміщенні вони були вдвох з потерпілим цей факт ніхто не зможе підтвердити. На уточнюючі запитання прокурора він, ОСОБА_12 , відповів, що є правшою та те, що можливо і наносив удари потерпілому ножем, проте точно не пам`ятає. Чи наносив потерпілому удари саме молотком також не пам`ятає, проте зазначив, що бив по обличчю та голові підручними предметами. Також зазначив, що на підлозі в майстерні були розкиданні молотки, металеві труби та дошки. На питання прокурора, щодо показань, які надавав під час проведення психіатричної експертизи відносно того, що наніс потерпілому кілька ударів ножем, а потім молотком відповів, що був на той момент ще наляканий та не пам`ятає, що конкретно говорив. Також зазначив, що потерпілий лежав, коли він наносив йому удари. Бризки крові від потерпілого під час нанесення ударів ОСОБА_12 також не пам`ятає. Також зазначив, що горілки вони у той вечір з потерпілим не вживали, і що за пляшка горілки Наша марка, яка долучена до справи як речовий доказ, він не знає. Коли побачив, що ОСОБА_19 лежить на підлозі біля дверей у другому приміщенні без ознак життя, а його обличчя залито кров`ю, не перевіряв чи живий потерпілий, не викликав швидку та поліцію, а взяв тіло потерпілого та почав витягувати з майстерні. 24 листопада 2016 року приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_12 відтягнув тіло ОСОБА_19 до буд. АДРЕСА_3 . Хотів, щоб його дії не були будь-ким помічені. Повернувся до майстерні близько сьомої години ранку, почав ганчіркою протирати підлогу, стіни та двері, де були сліди крові. Потім вийшов на двір та побачив мопед потерпілого. Мопед не заводив, кермо не блокував, просто котив його поряд з собою. Вирішив відкотити мопед далі від місця злочину, щоб приховати факт перебування у його майстерні ОСОБА_23 . Шлях з мопедом проходив через фабрику діаграмних паперів по вул. Куйбишева. Біля будинку культури Етал, розташованого по вул. 6-го Грудня, згадав, що йому потрібно забрати посилку з Нової пошти, розташованої по вул. Діброви, проте у нього не вистачало коштів. Зателефонував дружині, щоб зустрітися біля центрального ринку та взяти у неї кошти. Докотив мопед до двоповерхівок, розташованих по вул. Першотравневій, залишив там та пішов до центрального ринку. Коли зустрівся зі своєю дружиною біля центрального ринку, повідомив їй, що вбив людину. Дружина не повірила, віддала кошти, та наказала йти додому та виспатися. Пригадав, що знайома ОСОБА_24 пообіцяла йому віддати кошти за пам`ятник і напередодні, тобто 23 листопада 2016 року, вони домовились про зустріч. Близько 11 год. прийшов на роботу до ОСОБА_24 . Остання запросила зайти до кабінету та запропонувала чай. Разом сиділи та спілкувались. Він їв хот-дог та спитав чи не заперечуватиме ОСОБА_24 проти того, щоб не знімав шапку. Після того як ОСОБА_24 віддала кошти запитала у нього, чи не відомо йому про вбивство, яке вранці сталось поряд з місцем його роботи. Відповів, що йому нічого не відомо, завершив розмову та попрощався з ОСОБА_24 . Направився до місця, де залишив мопед, забрав його та дворами вирішив йти до вокзалу. В дворі, де розташоване Управління пенсійного фонду в урну викинув пакет з ганчір`ям, яке було у крові, та покотив мопед до залізничного вокзалу. Коли дійшов до залізничного вокзалу було вже 13 год. Залишив мопед біля кафе Україночка, а сам направився до свого будинку. Коли проходив по вул. Чапаєва, побачив біля свого подвір`я машини. Не хотів, щоб його забрала поліція до того моменту поки не поспілкується з матір`ю. Тому зателефонував до матері та домовився зустрітися біля братської могили. Коли зустрілися, розповів, що вбив чоловіка. Матір сказала, що потрібно йти до поліції. Придбав собі пляшку пива, та разом з матір`ю направився до поліції. Коли йшли до поліції, матері зателефонував батько ОСОБА_12 , який знаходиться у Росії. ОСОБА_12 не міг розповісти про вбивство по телефону через брак грошей на рахунку та вирішив повернутися додому, щоб поспілкуватися з батьком по Скайпу о 15 год. Знаходячись вдома, зв`язався з батьком по Скайпу і під час їх розмови у двері подзвонили працівники поліції, тоді вийшов до них і потім пройшов до автомобіля поліції. Працівники поліції затримали та питали у нього, що йому відомо про загибель людини на мікрорайоні Перемога. Повідомив, що вбивство вчинив він, і також розказав поліцейським, де знаходиться мопед вбитого. У кабінеті слідчого під час допиту дізнався, що чоловіка, який напередодні ввечері представився йому ОСОБА_19 звали ОСОБА_25 . Під час допиту слідча сфотографувала його тілесні ушкодження на лобі, а потім відвела його до лікарні щоб зафіксувати травму. Також вказав, що після того як у приміщенні, де він виготовляв пам`ятники проводили слідчі дії зникли його особисті речі, а саме, флешка. Також зазначив, що слідча ОСОБА_26 постійно погрожувала йому під час досудового слідства, тому і деякі з його показань відрізняються від тих, які він надав у суді. При цьому дії слідчого та прокурора під час досудового розслідування не оскаржував, хоча користувався допомогою захисника. Також повідомив, що 27 грудня 2016 року приймав участь у слідчому експерименті, після якого слідча ОСОБА_26 забігла до приміщення, де він виготовляв пам`ятники та попросила ОСОБА_18 дати їй любий молоток. Вважає, що слідча образилась на нього після проведення слідчого експерименту та додала до кваліфікації злочину ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки ОСОБА_12 неодноразово наголошував на тому, що мопед йому був не потрібен. Під час допиту неодноразово зазначав, що позбавив життя ОСОБА_15 та жалкує про це. Однак, вчинив злочин не навмисно, лише захищався, а в момент вчинення вбивства не міг контролювати себе, оскільки дуже хвилювався, що ОСОБА_15 його вб`є. Тому не згодний з кваліфікацією його дій як умисного вбивства, наголошує на тому, що умислу вбити ОСОБА_15 у нього не було. Не визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та пояснив, що відкотив мопед лише для того, щоб приховати факт перебування у його майстерні ОСОБА_15 та не мав наміру його привласнити. Окрім цього, повідомив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, розлучений, перебуває у цивільному шлюбі, має 2 рідних дітей, яких утримує, проживає з цивільною дружиною і її дитиною. Вказав, що шкодує про смерть ОСОБА_15 , вибачився перед потерпілими, але заперечував свою вину у вчиненні умисного вбивства і стверджував, що оборонявся від нападу.

Незважаючи на часткове визнання вини у вчиненні умисного вбивства та невизнання вини у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, вина ОСОБА_12 повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які повністю узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, яким судом першої інстанції надано належну оцінку і, зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , матері померлого ОСОБА_15 , допитаної судом першої інстанції з яких вбачається, що востаннє бачила ОСОБА_15 о 10 год. 30 хв. 23 листопада 2016 року, він приходив до неї додому за адресою АДРЕСА_5 , та пропонував купити хліба, оскільки вона хворіла. Був одягнений у світлу робочу куртку та черевики кольору хакі. Приходив пішки. Їй не відомо, чи був її син знайомий з ОСОБА_12 раніше. Також повідомила, що з сином ОСОБА_15 та її невісткою ОСОБА_9 проживали як одна сім`я. Про смерть сина їй стало відомо від її дочки ОСОБА_27 , яка зателефонувала близько 8 год. їй та повідомила, що їй зателефонував ОСОБА_28 , у якого працював ОСОБА_15 , та сказав, що йому телефонували лікарі бригади швидкої допомоги та сказали, що він мертвий. Вона одразу пішла до своєї невістки ОСОБА_9 . Невдовзі до них додому прийшла слідча, яка і повідомила, що син мертвий. Зазначила, що кошти на поховання їй давали люди, своїх власних коштів віддала 6 тис. грн. На пам`ятник витратила приблизно 10 тис. грн., були й інші витрати, проте квитанції вона не зберегла. Також повідомила суду, що ОСОБА_12 матеріальну допомогу до цього часу не надавав. Також повідомила, що до неї звертались адвокати та батьки обвинуваченого з метою надати їй кошти, щоб вона у судовому засіданні попросила невеликий строк покарання для нього. Цивільний позов підтримала, пояснила що у зв`язку із смертю сина пережила сильний стрес та моральні страждання.
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , допитаної судом першої інстанції з яких вбачається, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_15 . Обвинуваченого ОСОБА_12 не знає. Востаннє бачила ОСОБА_15 вдома за адресою АДРЕСА_6 , близько 15 год. 20 хв. 23 листопада 2016 року. Він повідомив їй, що їде ремонтувати кран ОСОБА_29 . Близько 15 год. 50 хв. поїхала до м. Олександрії по справам. Як був одягнений ОСОБА_15 та які речі брав з собою не пам`ятає. Тілесних ушкоджень у нього не було. Повернулась додому з міста близько 18 год. Після розмови зі своєю матір`ю ОСОБА_30 , яка доглядала за її дітьми, остання пішла додому. ОСОБА_15 протягом 23 листопада 2016 року не телефонував їй та вони не спілкувались. 23 листопада 2016 року ввечері їй зателефонувала рідна сестра ОСОБА_31 та повідомила, що їй телефонував ОСОБА_15 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вночі 23 листопада 2016 року ОСОБА_15 додому не повернувся. Де він перебував не відомо. 24 листопада близько 08 год. 00 хв. додому до неї прийшли ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які разом з ОСОБА_15 їздили на роботу. Вона повідомила, що ОСОБА_15 немає вдома та він не ночував вдома. 24 листопада близько 08 год. 00 хв. додому до неї прийшла її свекруха ОСОБА_8 та повідомила, що їй дзвонила її донька ОСОБА_27 , яка сказала що нібито ОСОБА_15 вбили. Факт смерті ОСОБА_15 підтвердили працівники поліції, які прийшли додому до неї. 24 листопада вранці вона, ОСОБА_9 , повідомила, що на місці вчинення злочину не була. Також зазначила, що ОСОБА_15 інколи вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , після чого додому ночувати не приходив, бо їй не подобалось, коли її чоловік ОСОБА_15 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Зі слів ОСОБА_36 , у якого працював потерпілий, їй стало відомо, що ОСОБА_15 розхвалював ОСОБА_12 . Потерпіла ОСОБА_9 також підтримала цивільний позов. Розмір моральної шкоди у цивільному позові зазначив їх представник, вона з ним погоджується та зазначає, що після смерті чоловіка залишилась сама з трьома неповнолітніми дітьми, пережила сильний стрес та моральні страждання. ОСОБА_15 був годувальником сім`ї, тому після його смерті матеріальний стан сім`ї значно погіршився. З огляду на те, що батьком лише однієї дитини записаний ОСОБА_15 , то і пенсію по втраті годувальника потерпіла отримує лише на одну дитину.
- показаннями свідка ОСОБА_37 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що є тещею потерпілого ОСОБА_15 . Обвинуваченого ОСОБА_12 не знає. Повідомила, що в останній раз бачила ОСОБА_15 23 листопада близько 16 год. 00 хв., коли за проханням її доньки, ОСОБА_9 , прийшла до спільного з ОСОБА_15 помешкання за адресою: АДРЕСА_6 для того, щоб подивитися за дітьми, поки донька поїде до міста. Зазначила, що ОСОБА_15 приїхав на своєму скутері додому, був у доброму гуморі, тверезий, спілкувався з дітьми. Приблизно о 17 год. 30 хв. сів на скутер і поїхав. Їй, ОСОБА_38 , не повідомляв, коли повернеться. З собою ОСОБА_15 ніяких речей не брав. Був одягнений у робочий одяг: куртку темного кольору, джинси синього кольору. На голові мав шапку чорного або сірого кольору, точно не пам`ятає. Взутий був у робочі черевики. Видимих тілесних ушкоджень вона, ОСОБА_37 , на потерпілому ОСОБА_15 не бачила. Приблизно о 18 год. 00 хв., після того як донька, ОСОБА_9 , повернулася до додому, пішла до себе додому ( АДРЕСА_7 ). До цього часу, ОСОБА_15 більше додому не повертався. Вночі додому до неї, ОСОБА_38 , ніхто не приходив. Також стверджувала, що ОСОБА_12 та ОСОБА_39 до 23 листопада 2016 року знайомі не були. Повідомила, що про смерть ОСОБА_15 їй стало відомо від її доньки, ОСОБА_9 , яка їй зателефонувала 24 листопада 2016 року приблизно о 08 год., після чого вона одразу пішла додому до своєї доньки та онуків за вказаною вище адресою. Повідомила суду, що на місці вчинення злочину не була.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що був тестем ОСОБА_15 . Повідомив суду, що ОСОБА_12 не знає. 23 листопада 2016 року близько 21 год. 30 хв., точного часу не пам`ятає, до нього у ворота хтось почав стукати. Вийшов у двір та біля воріт побачив ОСОБА_15 . Ворота не відчиняв. На вулиці було темно, проте побачив, що ОСОБА_15 приїхав на скутері, біля якого стояла особа, силует якої описав як силует звичайної особи. ОСОБА_15 попросив у нього пляшку горілки та розповідав, що приїхав зі своїм братухою, був тверезим та веселим. ОСОБА_15 був одягнений у куртку темного кольору, тілесних ушкоджень у нього не було. Він, ОСОБА_20 , відповів, щоб той їхав додому до дітей та дружини. Проте ОСОБА_15 наполягав, щоб він виніс горілку, навіть пропонував кошти. Після чого виніс пляшку горілки ємністю 0,5 л., гроші за горілку у ОСОБА_15 не взяв. Після цього ОСОБА_15 , разом з іншою особою сіли на скутер та поїхали в сторону центру мікрорайону Перемога. За кермом скутера був потерпілий ОСОБА_15 . Після цього потерпілого не бачив.
- показаннями свідка ОСОБА_31 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_9 , а з обвинуваченим ОСОБА_12 ніколи не була знайома. Повідомила, що не є очевидцем злочину. Востаннє спілкувалась с ОСОБА_15 23 листопада 2016 року близько 21 год., точного часу не пам`ятає ОСОБА_15 зателефонував їй та попросив передати її колишньому чоловіку щоб він о 7 год. 30 хв. прийшов до нього додому та вони разом пішли на роботу, також повідомив, що не зміг дозвонитися до її чоловіка. Під час розмови з ОСОБА_15 той ні на що не скаржився. Також зазначила, що їй здалося, що ОСОБА_15 був у стані алкогольного сп`яніння. З якого місця телефонував ОСОБА_39 їй не відомо, ніяких сторонніх голосів осіб біля нього свідок не чула. 24 листопада 2016 року їй, зателефонував з телефону ОСОБА_15 лікар швидкої допомоги та повідомив за якою адресою знаходиться труп ОСОБА_15 . Також повідомила, що не чула від ОСОБА_15 , що він був знайомий с ОСОБА_12 . Зазначила, що іноді ОСОБА_15 вживав спиртні напої, працював неофіційно бригадиром.
- показаннями свідка ОСОБА_24 допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що з обвинуваченим ОСОБА_12 знайома близько одного року, конфліктних ситуацій з ним не мала. Потерпілий ОСОБА_15 був її кумом. 23 листопада 2016 року приблизно о 17 год. зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що може з ним розрахуватися за пам`ятники, які він робив для могил її бабусі та прабабусі. Домовилися зустрітися наступного дня, тобто 24 листопада 2016 року, приблизно об 11 год. 30 хв. за місцем її роботи за адресою: АДРЕСА_2 . 24 листопада 2016 року зранку, точного часу не пам`ятає, їй зателефонувала її кума ОСОБА_40 та повідомила, що вбили їх кума ОСОБА_15 . Вказала, що у той же день, а саме 24 листопада 2016 року зранку їй зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що прийде забирати у неї кошти за його роботу. 24 листопада 2016 року близько 11 год. 20 хв. до неї за її місцем роботи прийшов ОСОБА_12 і вона віддала йому гроші в сумі 600 грн. Запропонувала ОСОБА_12 випити чаю, той погодився. При собі останній мав пакет з хот-догом. Також повідомив їй, що у нього в пакеті є пляшка пива яку планує випити вдома. Також вказала, що у поведінці підозрюваного ОСОБА_12 нічого підозрілого не побачила. Але помітила, що той мав перегар. ОСОБА_12 сказав їй, що його співробітник поїхав та він з цього приводу вживав алкогольні напої з іншими людьми за місцем своєї роботи, з ким конкретно був не повідомляв. Під час їх розмови запитала у ОСОБА_12 , чи відомо йому про вбивство, яке сталося вранці у мікрорайоні Перемога поблизу місця його роботи. Він повідомив, що нічого не знає, а якщо дізнається повідомить. Після їх розмови вийшов та пішов у невідомому напрямку, за ним на вулицю не виходила та ніякого транспортного засобу не бачила. Повідомила суду, що під час зустрічі той був одягнутий у чорну куртку, джинси, на голові у нього була шапка, яку він попросив не знімати, на обличчі його ушкоджень не побачила. Їй також невідомо чи були знайомі ОСОБА_15 та ОСОБА_12
- показаннями свідка ОСОБА_41 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що ОСОБА_12 знає близько п`яти років. ОСОБА_12 та ОСОБА_18 є його сусідами по підвальному приміщенню за адресою: АДРЕСА_8 . Неприязних стосунків з обвинуваченим не мав, може охарактеризувати його як спокійну особу. П`яним жодного разу не бачив. ОСОБА_12 жодного разу спати у підвальному приміщенні, де він працює, не залишився. В двадцятих числах листопада 2016 року, точної дати не п`амятає, його сусід по під`їзду та підвальному приміщенню ОСОБА_18 віддав йому ключі від його підвального приміщення, де він разом з ОСОБА_12 виготовляли пам`ятники, у зв`язку з тим, що від`їздив до м. Трускавець на лікування. Востаннє бачив ОСОБА_12 23 листопада 2016 року зранку, коли заходив до підвального приміщення, де той працював. ОСОБА_12 в цей час займався роботою, нікого стороннього разом з ним не було, будь-яких транспортних засобів ОСОБА_41 біля підвалу не бачив. Після цього ОСОБА_12 не бачив. Близько 16 год. цього ж дня він, ОСОБА_41 , зайшов до підвалу знову, проте ОСОБА_12 там вже не було. 24 листопада 2016 року точного не пам`ятає, йому зателефонували працівники поліції та попросили відкрити підвальне приміщення, оскільки там сталось вбивство. Близько 12 год. 24 листопада 2016 року за вказівкою оперуповноваженого поліції відкрив підвал, власниками якого є ОСОБА_12 і ОСОБА_18 , та впустив туди слідчих.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що з ОСОБА_12 знайомий близько 8-10 років, коли ще приходив працювати художником у його майстерню з виготовлення пам`ятників, розташованої по АДРЕСА_3 у підвальному приміщенні будинку. З червня 2014 року ОСОБА_12 почав працювати у майстерні разом з ним. Половина приміщення майстерні належить на праві приватної власності батьку обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_42 . Заробітна плата ОСОБА_12 , була близько чотирьох-п`яти тисяч гривень на місяць, залежно від замовлень на пам`ятники, взимку через відсутність замовлень заробітної плати взагалі могло не бути. Підвальне приміщення, де розташована майстерня має дві кімнати. У першій кімнаті стоїть стіл та вітрина, відбувається прийом клієнтів. Друге приміщення підсобне, у якому зберігаються матеріали для роботи, бетонні плити, молотки, лопати тощо. Ножів у приміщенні було два, вони постійного місця не мали, але більшість часу лежали у столі в першій кімнаті за яким він та ОСОБА_12 могли приймати їжу. Охарактеризував ОСОБА_12 як інтелігентну, спокійну, врівноважену людину. Ні з ним, ні з клієнтами майстерні конфліктів отсанній не мав, алкогольних напоїв не вживав. Також він, ОСОБА_18 , зазначив, що їх майстерня працює з 8 до 17 години. ОСОБА_12 зазвичай йшов з майстерні раніше, приблизно о 14 год. 00 хв., сторонніх людей до майстерні не приводив, спати у майстерні не залишався, іноді чув від останнього запах алкоголю, проте це ніяк на його поведінку не впливало. Останній раз бачив ОСОБА_12 на роботі за день до свого від`їзду, тобто 21 листопада 2016 року. 22 листопада 2016 року, точного часу не пам`ятає, перед від`їздом на лікування до м. Трускавець віддав ключі від підвального приміщення, де розташована їх спільна з ОСОБА_43 майстерня, своєму сусідові ОСОБА_44 24 листопада 2016 року до нього зателефонувала особа, яка представилась начальником розшуку, та повідомила, що у підвальному приміщенні його майстерні вчинено вбивство, та звернувся з проханням надати доступ до приміщення майстерні. Він дозволив зайти до підвального приміщення, не вірив у те, що ОСОБА_12 міг скоїти такий злочин. Коли повернувся до м. Олександрії, повідомили що, у його майстерні проводили обшук. Коли прийшов до вказаного вище приміщення всі речі були у нього в наявності, щоб якась річ зникла не бачив, ревізій чи опису речей не проводив. Також повідомив, що приймав участь у слідчому експерименті, на який привозили і ОСОБА_12 . Після закінчення слідчого експерименту слідча ОСОБА_26 попросила його взяти молоток темного кольору. Ніяких дозволів на його вилучення та документів не надала, лише повідомила, що забирає молоток для улік. Погодився на те, щоб слідча забрала вказаний вище молоток. Ніяких слідів крові на молотку на бачив. Під час допиту повідомив також, що вказаний вище молоток, йому так і не повернули. Потерпілих ніколи не бачив, знайомим з ними не був. Чи був знайомий ОСОБА_12 з ОСОБА_15 не знає.
- показаннями свідка ОСОБА_22 , допитаного судом першої інстанції з яких вбачається, що ОСОБА_12 не знає, а з потерпілим ОСОБА_15 та його родиною знайомий, оскільки мешкають у мікроройоні Перемога та інколи купують у магазині, де він працює продукти. Нічний магазин, у якому працював розташований у мікраройоні Перемога, поблизу автобусної зупинки. 24 листопада 2016 року вночі, точного часу не пам`ятає, до його магазину прийшов ОСОБА_15 , який просив у нього в борг пляшку горілки. Оскільки знав ОСОБА_15 надав останньому пляшку горілки, об`ємом 0,25 літра. Такі випадки, коли ОСОБА_15 брав у нього горілку були не частими. Також зазначив, що ОСОБА_12 до його магазину разом з ОСОБА_15 не заходив, а стояв на вулиці біля автобусної зупинки, а отже, повідомити суду яким ім`ям потерпілий ОСОБА_15 представився ОСОБА_12 суду не зміг.

Також вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 24 листопада 2016 року, яким зафіксований огляд слідчим території між будинком №131 та АДРЕСА_3 . Місцем події є відкрита ділянка з асфальтним покриттям, яка знаходиться на перехресті вулиці Кіровоградське шосе між будинком 131 та 133. У лівій нижній частині перехрестя на асфальті виявлені сліди бурого кольору у формі овальних плям діаметром 1 см. На відстані від овальних плям знаходиться пляма білого кольору зі слідами волочіння. Вправо від плями бурого кольору до металевих дверей будинку номер АДРЕСА_3 маються сліди волочіння на відстані 90 см від металевих дверей, виявлено плями бурого кольору на шматку цеглини, яка розташована землі. У 10 сантиметрах від цеглини лежить ганчірка синього кольору зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров. Від металевих дверей по землі до дороги наявні сліди волочіння. Сліди волочіння ідуть від металевих дверей будинку номер 133 до бордюру дороги, що в метрі розташований від бетонної опори з написом РД-5 П-4 РА-5. На бордюрі виявлені сліди бурого кольору у формі волочіння через дорогу на лівому верхньому куті Перехрестя в 90 см від бордюру, що розташований в одному метрі від бетонної опори з написом 2 П-8 ОТ РП V. Далі сліди волочіння йдуть до будинку номер АДРЕСА_9 від бетонної опори з надписом 2 П-8 ОТ РП V. На відстані 6 метрів 80 см на асфальті виявлено плями бурого кольору діаметром 1 см в кількості п`яти плям. Від плями до будинку номер 131 наявні сліди волочіння довжиною 12 метрів 70 см. Біля будинку номер 131 по вулиці Кіровоградське шосе лежить тіло чоловічої статі в положенні на спині, ноги прямі, дві руки підняті догори, труп лежить: ліва нога на відстані 90 см від будівлі, руки в 55 см від будівлі а саме ліва рука. Лежить тіло ОСОБА_15 , розташоване в горизонтальному положенні, лежачи на спині, голова обличчям повернута догори, верхні кінцівки випрямлені догори та знаходяться вздовж тулуба, нижні кінцівки вздовж тулуба. На тілі одягнена куртка з тканини темно-сірого кольору, светр чорного кольору, футболка в смужку сірого кольору, штани джинси синього кольору, підштаники чорного кольору, труси чорного кольору, шкарпетки синього кольору та правий ботинок коричневого кольору на резиновій підошві чорного кольору. Увесь одяг частково забруднений кров`ю та грунтом. Шкіряний покрив блідо-рожевого кольору, холодний, сухий на дотик. Трупні плями зливного характеру фіолетового кольору розташовані на задній поверхні тулуба при натисканні зникають та відновлюють свій колір через тридцять вісім секунд. Замір проведено в 9 годин ранку. Трупне заклякання виражене в усіх групах досліджених м`язів. По поверхні обличчя нашарування крові. При зовнішньому дослідженні виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани у ділянці лівого ока, рани на підборідді, в лобній ділянці зліва, у тім`яній ділянці зліва. Більше тілесних ушкоджень на відкритих ділянках тіла не виявлено. Кістки нижніх та верхніх кінцівок грудної клітини тазу на дотик цілі. Відмічається патологічна рухливість кісток носу, мозгового відділу черепа та кісток в ділянці лівого ока. Увесь одяг, який знаходиться вище поясу припіднятий до середини грудної клітини. До поверхні спини мається накладання ґрунту з формуванням носо-вертикальних ліній. Біля тіла чоловіка в 35 см від лівого боку виявлено палицю довжиною 40 см, яка має пошкодження у вигляді отколу. В одязі трупа виявлена пляшка об`ємом 0,1 літра марки Наша марка, яка на момент огляду запакована видимих пошкоджень не має і обклеєна акцизною маркою. Від лівої нижньої кінцівки трупа на відстані 30 см виявлена одна пачка сигарет West, на момент огляду розпакована, синього кольору. У пачці знаходиться цигарки. У правій кишені штанів виявлена цукерка круглої форми. У лівій кишені куртки виявлена пара господарських перчаток білого кольору з прорезиненими цятками зеленого кольору, які мають пошкодження у вигляді забруднення. Також у лівій кишені куртки виявлено фрагмент резинки чорного кольору з пластиковим регулятором. У лівій кишені куртки виявлено два металевих цвяхи розміром 100 мм, які на момент огляду вкриті іржою. Між тілом та курткою виявлений мобільний телефон білого кольору LG. На відстані чотирьох метрів від голови трупа розташований навіс, вкритий шифером. Під навісом розташовуються сходи. У кінці сходів на бетонному покритті під стіною виявлена палиця розміром 46 см, яка з одного боку загострена а з іншого має пошкодження у вигляді надлому. На загостренні частині палиці виявлені мікрооб`єкти, зовнішнього схожі на волосся. На асфальтному покритті проїжджої частини, яка розташована по вулиці 40 років Перемоги, на відстані 50 метрів від вулиці Кіровоградське шосе з лівої сторони біля бордюру виявлено плями речовини бурого кольору. Вказані плями представляють собою цятки розміром від 0,5*0,5 до 50*30 міліметрів Біля вказаних плям вздовж проїжджої частини у напрямку до бордюру виявлено потьок бурого кольору довжиною 2 метри 87 см в ширину від трьох см до 10 см. На відстані 70 см від потьоку та семи сантиметрів від бордюра на асфальтному покритті виявлено недопалок від цигарки з фільтром жовтого кольору. Паралельно бордюру на відстані 17 см на асфальтному покритті виявлена речовина білого кольору зовні схожа на слину. На відстані від першої речовини розташована друга аналогічного характеру речовина. На відстані від першого недопалка 110 см розташований другий недопалок від цигарки з фільтром білого кольору. Біля бетонної опори на відстані 97 см від опори та 44 см від бордюру на трав`янистому покритті виявлено фрагменти біологічного матеріалу в речовині бурого кольору. На відстані 53 см під кутом 45° на бордюрі виявлено пляму речовини бурого кольору. Від лівого переднього кута будівлі номер 133 по вулиці Кіровоградське шосе на відстані 240 сантиметрів під стіною виявлено скляну пляшку об`ємом 0,5 літра з-під пива Чернігівське біле коричневого кольору. На відстані 9 метрів від лівого переднього кута будинку розташовані металеві двері світло-коричневого кольору. Зовнішні замикаючі пристрої відсутні. На момент огляду двері зачинені та видимих пошкоджень не мають. На відстані 38 см від дверей на бетонному покритті виявлено плями речовини бурого кольору у вигляді крапель розміром від 0,1*0,1 до 20*10 мм. На відстані 63 см від зазначених крапель під кутом 45 градусів на земельному покритті та фрагментах цегли, яка затрамбована у землю виявлено плями речовини бурого кольору розмірами від 0,1*0,1 до 2,5*4 см. Поруч із зазначеними плямами виявлено ганчірку синього кольору, просякнуту речовиною бурого кольору. На відстані 67 см від ганчірки на фрагментах цегли та земельному покритті виявлено плями речовини бурого кольору. Поруч з металевими дверима світло-коричневого кольору на відстані три з половиною метри розташовані двостворчаті металеві ставні чорного кольору. обладнані внутрішнім замком. Над ставнями є вивіска з надписом Пам`ятники. Поруч зі ставнями на відстані чотирьох метрів розташований навіс, під яким є металеві двері коричневого кольору, обладнанні замикаючим пристроєм у вигляді штаби та внутрішнім замком, які на момент огляду зачинені та видимих пошкоджень не мають. Над дверима мається вивіска Лолита (а.к.п. 15-23 Т1).
- протоколом огляду місця події від 24 листопада 2016 року, яким зафіксований огляд слідчим відкритої території поблизу будинку по провулку Чичеріна, 10 у м. Олександрії, де був виявлений двоколесний скутер темно-фіолетового кольору з написом Viper, на корпусі номер LB 405P1478С040261 (а.к.п 32-36 Т.1).
- протоколом огляду місця події від 26 листопада 2016 року, яким зафіксований огляд слідчим майстерні у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду, зокрема, встановлено, що майстерня складається з двох кімнат, речі знаходяться не на своїх місцях, обстановка порушена. Під час огляду виявлено та вилучено металевій дріт, який знаходився на підлозі другої кімнати та молоток з дерев`яною ручкою, який знаходився у відрі на підлозі цієї ж кімнати (а.к.п 37-38 Т.1).
- протоколом огляду трупа ОСОБА_15 від 24 листопада 2016 року, яким зафіксовано зміст відповідної слідчої дії, зокрема описано наявні на тілі померлого ушкодження (а.к.п 61-71 Т.1).
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 №425, проведеної з 24 листопада 2016 року по 27 січня 2017 року. Експерт зробив такі висновки. На тілі ОСОБА_15 маються тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: забій речовини головного мозку в лівій лобній ділянці і більш виражені по бозальній поверхні, крововилив під тверду та м`яку мозкові оболонки в проекції лівої півкулі по конвекситальній та базальній поверхнях головного мозку, багатоуламкові переломи кісток обличчя та основи черепу зліва, подвійного перелому гілок нижньої щелепи, крововиливи у м`які тканини голови на лобі зліва, тім`яній області зліва, у м`яких тканинах обличчя зліва, вдавлення лівого ока, 2 рани в лівій лобно-тім`яній області, рани на лобі зліва, множинах саден та синців обличчя. Дані тілесні ушкодження утворились в наслідок дії тупого твердого предмету(ів) індивідуальні особливості яких не відобразились. У своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Травма органів шиї: переломи ріжків під`язичної кісти, перелом щитоподібного хряща, рана у верхній третині шиї та синець у нижній третині шиї. Тілесні ушкодження у вигляді перелому ріжків, щитоподібного хряща та синця утворились внаслідок дії тупого твердого предмету(ів) індивідуальні особливості яких не відобразились, перелом лівого ріжка та рана шиї утворились в наслідок дії предмету з ознаками ріжучого, індивідуальні особливості яких не відобразились. У своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Рана на правій кисті та рана на шиї № 6 утворились в наслідок дії предмету з ознаками ріжучого, індивідуальні особливості яких не відобразились та класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з скороминучим розладом здоров`я на термін до 6 діб та не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Судово-медичних даних для встановлення послідовності та за який проміжок часу вони були спричинені не мається. Зона осадження у поперековій ділянці враховуючи її характеристики була спричинена після смерті внаслідок тертевої дії предмету(ів) з ознаками тупого твердого тому за ступенем тяжкості не оцінюється. Смерть ОСОБА_15 настала від здавлення головного мозку гематомою в комплексі з його набряком та забиттям внаслідок черепно-мозкової травми на що вказують дані судово-медичного дослідження трупу у моргу та судово-гістологічної експертизи. Враховуючи трупні зміни можна казати що смерть настала приблизно за 8-12 годин до моменту дослідження трупу в морзі. Згідно до висновку судово-медичної гістологічної експертизи та дослідження тіла у секційній залі тілесні ушкодження були спричинені близько за 3 години до моменту смерті. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень можна казати що виявлені тілесні ушкодження утворились внаслідок мінімум 19-ти травматичних впливів. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень можна казати що виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту. Рана на правій кисті могла бути спричинена під час боротьби чи самооборони. Потерпілий міг перебувати у різноманітному положенні під час спричинення йому тілесних ушкоджень по відношенню до травмуючого предмету та особи що їх спричинила. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа виявлено етиловий старт у кількості 2,27 г/дм3, що у живих осіб/ кваліфікується як отруєння алкоголем середнього ступеню (а.к.п 41-57 Т.1).
- лікарським свідоцтвом про смерть №1924, довідкою про причину смерті від 25 листопада 2016 року та свідоцтвом про смерть: виданим 28 листопада 2016 року Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, які підтверджують, що ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п 74-75 Т.1).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 грудня 2016 року та його відеозаписом, яким зафіксовано проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 , проведеного на місці події за адресою: м. Олександрія, вул. Кіровоградське шосе, 133 з метою перевірки і уточнення показань ОСОБА_12 . Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_12 вказав на місце вчинення злочину, фрагментарно описав та показав на місці події хід бійки з ОСОБА_15 , про який пам`ятав, порядок їх переміщення у ході бійки по майстерні, обстановку майстерні, підтвердив, що на підлозі знаходились різноманітні інструменти та предмети, які він використав у бійці для нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_12 показав спосіб, у який він намагався приховати сліди злочину: замивав сліди крові у майстерні, перемістив шляхом волочіння труп ОСОБА_15 до сусіднього будинку АДРЕСА_9 , а мопед відкотив вручну до будинку АДРЕСА_4 (а.к.п 114-128 Т.2).
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 №425/1, проведеної з 21 по 30 січня 2017 року. Відповідно до цього висновку тілесні ушкодження у вигляді двох ран попередньої поверхні шиї, надріз лівого рогу під`язичної кістки та рана на правій кисті були спричинені предметом (ів) з ознаками ріжучого та не виключно що були спричинені і лезом ножа вище описаним та представленим на дослідження. Тілесні ушкодження у вигляді рани на лобі, рани в проекції лівого ока синців та саден обличчя, синця шиї, багато-уламкового перелому кісток обличчя з лівої сторони, були спричинені предметом (ів) з ознаками тупого твердого предмету та не виключено що могли бути спричинені різними частинами наданого на дослідження молотка. Під час дослідження тіла тілесні ушкодження, які б могли бути спричинені металевою проволокою не виявлено. Тілесні ушкодження у вигляді рани на лобі, рани в проекції лівого ока синців та саден обличчя, синця шиї, багато-уламкового перелому кісток обличчя з лівої сторони, були спричинені предметом (ів) з ознаками тупого твердого предмету та не виключено що могли бути спричинені різними часинами наданого на дослідження двох дерев`яних палиць, з`єднаних між собою металевим ціпком. Тілесні ушкодження у вигляді рани на лобі, рани в проекції лівого ока, синців та саден обличчя, синця шиї, багато-уламкового перелому кісток обличчя з лівої сторони, були спричинені предметом (ів) з ознаками тупого твердого предмету та не включено що могли бути спричинені різними часинами наданих на дослідження двома фрагментами дерев`яних палиць. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_12 не пояснив за яких обставин ОСОБА_15 були спричинені виявлені на його тілі тілесні ушкодження, окрім зони осадження в поперековій ділянці, які могли бути спричинені під час волочіння тіла по ґрунтовій поверхні. Виявлені на тілі ОСОБА_12 , тілесні ушкодження у вигляді рани лівої брови, та садна на правій кисті могли утворитись за різних обставин в тому числі і за обставин, на які вказує останній під час проведення слідчого експерименту від 26 грудня 2016 року, та могли бути спричинені як металевим гвіздком так і іншим предметом з ознаками тупого твердого предмету (а.к.п 137-151 Т.2).
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25 січня 2017 року, яким зафіксовано результати відповідної слідчої дії, під час якої потерпіла ОСОБА_9 впізнала черевик коричневого кольору на ліву ногу, який належав її чоловіку ОСОБА_15 і був вилучений з місця події, а саме майстерні у будинку АДРЕСА_3 (а.к.п 122-128 Т.1).
- висновком судово-медичної експертизи №584, яка була проведена з 24 по 25 листопада 2016 року, відповідно до якої на момент огляду у ОСОБА_12 на представлених ділянках тіла виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій брові та садна правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок дії тупого твердого предмету (ів), індивідуальні особливості яких не відобразились та класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості із скороминучим розладом здоров`я терміном до 6 діб, які могли бути спричинені 24 листопада 2016 року (а.к.п 197-198 Т.1).
- висновком судово-психіатричної експертизи №556 від 13 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_12 у момент вчинення правопорушення не страждав і на даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться у тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, є осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує. Також суд бере до уваги та оцінює у сукупності з показаннями обвинуваченого, які він дав під час судового розгляду, та з іншими доказами у справі інформацію, викладену у мотивувальній частині висновку експерта, а саме те, що ОСОБА_12 говорив експерту, що свою провину в інкримінованому правопорушенні визнає, у висновку експерта наведена пряма мова обвинуваченого: В той день я познайомився з потерпілим, випив 5 літрів пива. Під час спілкування він мене вдарив по голові. В подальшому під час бійки я його вдарив декілька раз ножем, а також молотком (а.к.п 235-236 Т.1).
- протоколами отримання зразків від ОСОБА_12 для експертизи, а саме: нігтів з обох рук, змиву з долонь рук та крові (а.к.п 204, 206, 208 Т.1) .
- висновком судово-медичної експертизи №4346, яка була проведена з 2 по 6 грудня 2016 року, відповідно до якого у крові трупа ОСОБА_15 виявлений етиловий спирт у кількості 2,75 г/дм3 та не виявлені метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (а.к.п 241 Т.1).
- висновком судово-медичної експертизи №4347, яка була проведена з 2 по 6 грудня 2016 року, відповідно до якого у крові ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у кількості 1,40 г/дм3 та не виявлені метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (а.к.п 244 Т.1).
- висновком судово-медичної експертизи №892, проведеної з 12 по 22 грудня 2016 року, відповідно до якої кров на джинсових штанях потерпілого ОСОБА_15 може походити від самого потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 30-32 Т.2)
- висновком судово-медичної експертизи №889, проведеної з 12 по 22 грудня 2016 року, відповідно до якої кров на марлевому-змиві з бордюра по АДРЕСА_10 . Олександрії може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п 44-46 Т.2)
- висновком судово-медичної експертизи №888, проведеної з 12 по 22 грудня 2016 року, відповідно до якої кров на марлевому-змиві з дверей туалету підвального приміщення за адресою АДРЕСА_3 , який був вилучений під час огляду місця події, може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 56-58 Т.2)
- висновком судово-медичної експертизи №885, проведеної з 14 по 23 грудня 2016 року, відповідно до якої вилучений під час огляду місця події, тобто з підвального приміщення за адресою АДРЕСА_3 , змив з міжкімнатних дверей містить кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 63-65 Т.2)
- висновком судово-медичної експертизи №886, проведеної з 14 по 23 грудня 2016 року, відповідно до якої вилучений під час огляду місця події, тобто з підвального приміщення за адресою АДРЕСА_3 , змив з підлоги перед дверима підвального приміщення містить кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 70-72 Т.2);
- висновком судово-медичної експертизи №887, проведеної з 14 по 23 грудня 2016 року, відповідно до якої вилучений під час огляду місця події, тобто з підвального приміщення за адресою АДРЕСА_3 , змив з підлоги біля входу до підвального приміщення містить кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 90-91 Т.2);
- висновком судово-медичної експертизи №891, проведеної з 12 по 22 грудня 2016 року, відповідно до якої на вилученому 24 листопада 2016 року під час огляду місця події по вул.. 40 років Перемоги у м. Олександрії щільному конгломераті з бетонної опори виявлено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_15 , але при цьому не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_12 (а.к.п. 77-79 Т.2);
- висновком судово-медичної експертизи №198/4, проведеної з 26 грудня 2016 по 10 січня 2017 року, відповідно до якої на вилученому 24 листопада 2016 року під час огляду місця події тобто з підвального приміщення за адресою АДРЕСА_3 , кухонному ножі, а саме на змивах з ручки та клинка знайдена кров людини. Ця кров, враховуючи результати експертизи і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про належність виявленої крові ОСОБА_15 . Разом з тим, не виключається і домішок крові підозрюваного ОСОБА_17 , якщо у останнього були ушкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею (а.к.п. 83-86 Т.2);
- висновком судово-трасологічної експертизи №5 від 18 січня 2017 року, відповідно до якої ніж, вилучений 24 листопада 2016 року під час огляду місця події за адресою Кіровоградське шосе, 133, є різновидом кухонних ножів, а саме виробом господарсько-побутового призначення, та до холодної зброї не відноситься, він виготовлений промисловим або саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.к.п. 109-112 Т.2);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23 січня 2017 року, яким зафіксовано результати відповідної слідчої дії, під час якої свідок ОСОБА_20 впізнав мопед Viper ZS-50, номер рами НОМЕР_3 , як такий, що свідок бачив 24 листопада 2016 року о 1 годині ночі по АДРЕСА_7 (а.к.п. 143-146 Т.1).

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, за що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають дійсним фактичним обставинам справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 та ч.1 ст.289 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі та незаконне заволодінні транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд першої, дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який має вищу освіту, є приватним підприємцем, неодружений, має двох неповнолітніх дітей які проживають з матір`ю, проживає з цивільною дружиною та її дитиною, має позитивну характеристику голови квартального комітету за місцем проживання, на диспансерному обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Також врахував, що сім`я обвинуваченого перерахувала потерпілій ОСОБА_9 поштовим переказом кошти у сумі 15811 грн., які як стверджував обвинувачений та захисники були призначені для відшкодування завданої вчиненим ОСОБА_12 злочином матеріальної шкоди, незважаючи на неприйняття потерпілою цього переказу.

Врахував відсутність пом`якшуючих та врахував обтяжуючу обставину покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та правильно призначив покарання в межах санкцій інкримінованих статей кримінального закону, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне покарання обвинуваченому, яке на переконання колегії суддів повністю відповідає тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеної у ст. 50 КК України.

Доводи потерпілих та їх представника щодо м`якості призначеного ОСОБА_12 покарання та його посилення є необґрунтованими та безпідставними.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції в повній мірі врахував особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, обтяжуючі обставини та відсутність пом`якшуючих обставин та призначив обвинуваченому необхідне і достатнє покарання. При цьому колегія суддів також враховує, те що під час апеляційного розгляду сім`я обвинуваченого повністю відшкодувала потерпілим завдану матеріальну шкоду та частково моральну шкоду, що вони підтвердили у судовому засіданні апеляційної інстанції. Тому підстави для посилення покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку задовольняючи позовні вимоги потерпілих про відшкодування майнової шкоди в частині витрат на придбання ліків, що підтверджено касовими чеками, та частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки потерпілі у результаті вчиненого злочину терпіли моральні страждання, яким суд надав належну оцінку.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 викладені в зміненій апеляційній скарзі стосовно того, що при винесенні вироку судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду, суд неправильно оцінив докази по справі, висновки суду, викладені у вироку не відповідають обставинам справи, та те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і не застосував закон про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно та неупереджено, порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні доказів та доведенні їх перед судом, а також порушення прав на захист обвинуваченого, судом не допущено, дане підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом судових засідань. Крім того, на переконання колегії суддів суд правильно оцінив зібрані докази по справі, висновки суду, викладені у вироку повністю відповідають дійсним фактичним встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд застосував закон про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню.

Доводи захисника стосовно перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 із ч.1 ст.115 на ст.116 КК України, оскільки він вчинив вбивство у стані сильного душевного хвилювання, яке виникло раптово внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого і, зокрема, у зв`язку із тим, що ОСОБА_15 погрожував нанести йому тілесні ушкодження гострим предметом, повалив на стіл та тягнувся до нього цим предметом, тому ОСОБА_12 був вимушений відштовхнути потерпілого та не мав умислу на його вбивство і не пам`ятає як та якими предметами наносив тілесні ушкодження останньому є необґрунтованими та безпідставними, та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, які на переконання колегії суддів є належними і допустимими, взаємоузгодженими між собою, та які повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам провадження.

Колегія суддів вважає, що вищевказані зібрані доказами у кримінальному провадженні прямо підтверджують, що характер та численність завданих ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, їх тяжкість і черговість заподіяння, місце їх заподіяння, з урахуванням того, що вони були завдані за три години до смерті, відсутності на тілі ОСОБА_12 слідів боротьби та відсутності достатніх доказів нападу ОСОБА_15 на ОСОБА_12 , поведінка ОСОБА_12 після нанесення, зокрема, не надання першої медичної допомоги не виклик швидко допомоги, приховування слідів злочину, замивання слідів крові, зникнення з місця вчинення злочину, заволодіння транспортним засобом потерпілого, та відвідування знайомої з ціллю віддання боргу після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, прямо вказують на наявність умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілого та прямо вказують, що ОСОБА_12 не перебував під час вбивства потерпілого у стані сильного душевного хвилювання викликаного неправомірною поведінкою потерпілого.
Крім того при цьому також враховує, що у той час ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння та не заперечує нанесення ним численних тілесних ушкоджень потерпілому, які відносяться до категорії тяжких від яких настала смерть потерпілого та середньої тяжкості.
При цьому колегія судів вважає правильною оцінку суду першої інстанції, щодо достовірності показань ОСОБА_12 і, зокрема, в тому, що останній чітко пам`ятає події, які відбулись 23 і 24 листопада 2016 року, однак стверджує, що не пам`ятає ключових обставин його конфлікту і бійки з ОСОБА_15 , а саме: не може відтворити хід бійки після стверджуваного ним нападу ОСОБА_15 , не може пояснити тривалість бійки, яка за його словами складала близько півтори години, не може точно пояснити якими предметами він наносив удари ОСОБА_15 та у якій послідовності. Також суперечливими є показання обвинуваченого у зв`язку з тим, що він одночасно стверджував, що не міг залишити приміщення майстерні, тому, що боявся повертатися до ОСОБА_15 спиною, і разом з тим не може відтворити бодай частково якими були дії ОСОБА_15 , що створювали небезпеку такого ступеня з урахуванням того, що бійка відповідно до показань обвинуваченого декілька разів зупинялася, у ході цієї бійки за його ж показаннями він наносив удари ОСОБА_15 і тоді, коли той вже лежав на підлозі, а закінчилася бійка тим, що ОСОБА_12 стояв на колінах над скривавленим тілом ОСОБА_15 , а внаслідок цієї бійки ОСОБА_12 були завдані тілесні ушкодження у вигляді рани брови і садна кисті руки легкого ступеню тяжкості, а ОСОБА_15 не менше ніж 19-ма травматичними впливами завдані тілесні ушкодження. Зазначені протиріччя і прогалини у показаннях обвинуваченого усуваються і заповнюються сукупністю інших досліджених судом доказів, які наведені вище. Зокрема, відповідно до висновків зазначених вище судово-медичних експертиз ОСОБА_15 були заподіяні тяжкі, середньої тяжкості і легкі тілесні ушкодження внаслідок мінімум 19 травматичних впливів. Також експертизою вставлено, що ці тілесні ушкодження були спричинені приблизно за 3 години до смерті. Водночас експертизою встановлено, що ОСОБА_12 має тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій брові та садна правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обвинувачений визнав і це підтверджується іншими доказами у справі, що у приміщенні майстерні у час вчинення злочину ОСОБА_15 і ОСОБА_12 були наодинці, інших осіб, які б могли спричинити вказані вище тілесні ушкодження ОСОБА_15 не було.

Крім того колегія суддів також враховує висновок судової психіатричної експертизи №556 від 13.12.2016 року згідно якого: « ОСОБА_12 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії керувати ними, підпадає від дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_12 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує». Та враховує пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_12 , надані судово-психіатричному експерту під час виконання експертизи, який пояснив: «Що свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнає та вказав: «В той день я познайомився з потерпілим, випив 3л. пива. Під час спілкування він мене вдарив по голові. В подальшому під час бійки я його вдарив декілька разів, а також молотком». Розуміє відповідальність за скоєне правопорушення. ( Т.1 а. с. 235-237), що також підтверджує наявність умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілого та прямо вказує, що ОСОБА_12 не перебував під час вбивства потерпілого у стані сильного душевного хвилювання викликаного неправомірною поведінкою потерпілого.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження стороною захисту ні під час досудового розслідування ні в суді першої інстанції не заявлялося клопотання про призначення судової психолого-психіатричної експертизи щодо виявлення у обвинуваченого під час нанесення потерпілому тілесних ушкоджень стану сильного душевного хвилювання, а суд проводить розгляд кримінального провадження відповідно до ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, тобто суд позбавлений можливості за власною ініціативою призначати дану експертизу. Крім того не зверталися із даним клопотанням обвинувачений і його захисник і в суді апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів також враховує, що у суді першої інстанції ОСОБА_12 та його захисник наполягали, що у момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому він перебував у стані необхідної оборони, а потім у судовому засіданні апеляційної інстанції було змінено апеляційну скаргу та зазначено, що обвинувачений вчинив вбивство у стані сильного душевного хвилювання.
Також колегія судів вважає необґрунтованими та безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_12 не винен у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом, який належав ОСОБА_15 . Відповідно до диспозиції ч.1 ст.289 КК України цей злочин може бути вчинений з будь-якою метою, у тому числі і з метою приховання іншого злочину, а також вважається завершеним з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись внаслідок дій ОСОБА_12 , а саме штовхання. Таке тлумачення закону відповідає п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Доводи обвинуваченого та захисників про те, що ОСОБА_12 не мав на меті викрадати мопед, який належав померлому, оскільки має власний мопед, не спростовують зазначеного висновку суду, оскільки для кваліфікації дій ОСОБА_12 мета, з якою він незаконно заволодів мопедом значення не має. Натомість суд вважає встановленим, що ОСОБА_12 не мав права володіти та користуватися цим мопедом, не мав дозволу власника на його переміщення, а отже заволодів ним незаконно. Тому колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Отже враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильно висновку, що зазначені вище докази повністю підтверджують, що ОСОБА_12 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_15 , тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України. Також сукупність зазначених доказів доводить, що ОСОБА_12 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України.
На переконання колегії суддів підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 з ч.1 ст.115 на ст.116 КК України та закриття провадження за ч.1 ст.289 КК України відсутні. Також підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому відсутні.
Разом із тим, обґрунтованими є доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора стосовно того, що суд неправильно зарахував, на підставі ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а інші періоди із розрахунку день за день.

Так, Верховний Суд у рішенні від 13.03.2018 у справі №440/853/17, провадження №51 -722км 17 прийшов до висновку, що у випадку коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Більше того згідно правових позицій викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 року у справі №663/537/17, провадження №13-31кс18 також слід зараховувати обвинуваченим строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили, включно.

Тому колегія судів доходить висновку що в цій частині вирок суду першої інстанції підлягає зміні, обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього увезення з 24 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та змінена апеляційна скаргу захисників адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 підлягають залишенню без задоволення, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та змінену апеляційну скаргу захисників адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року стосовно ОСОБА_12 змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_12 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 12 вересня 2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включно.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4