П О С Т А Н О В А

13 червня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таранівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочинах, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального висновку у кримінальній справі №79120112, затвердженому 17.04.2012 року, ОСОБА_4 обвинувачується у двох епізодах таємного викрадення чужого майна, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, другий з яких вчинено і повторно, тобто злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального висновку у кримінальній справі №79120258, затвердженому 03.08.2012 року, ОСОБА_4 обвинувачується у двох епізодах таємного викрадення чужого майна, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2012 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочинах, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України виділено в окреме провадження та оголошено розшук підсудних, змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 13 березня 2013 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочинах, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України виділено в окреме провадження.

22 травня 2018 підсудний ОСОБА_4 був розшуканий.

Згідно протоколу затримання від 22.05.2018, ОСОБА_4 був затриманий на підставі постанови Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2012 року.

13.06.2018 на вимогу суду ОСОБА_4 доставлений із ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" до Зміївського районного суду Харківської області та відновлено провадження по справі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді - взяття під варту на строк 60 днів, оскільки підсудний не виконав обов`язків пов`язаних із раніше застосованим до нього запобіжним заходом у вигляді підписки про невиїзд, крім того постановою Зміївського районного суду від 12.11.2012 запобіжний захід стосовно підсудного ОСОБА_4 змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Підсудний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання мотивуючи тим, що йому необхідне лікування, яке не може бути належним чином надано в умовах тримання під вартою. Що стосується причин його розшуку, то пояснив, що під час досудового розслідування та початку судового розгляду він тривалий час зловживав спиртними напоями. А коли припинив вживати спиртне і усвідомив, що у відношенні нього розглядається кримінальна справа, то злякався і не з`являвся до суду.

Захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду клопотання прокурора висловив думку, що на даний час суд не має достатніх підстав для застосування у відношенні підсудного запобіжного заходу - тримання під вартою, який є найсуворішим запобіжним заходом. В цілому, просив розглянути клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 2 статті 280 Кримінально-процесуального кодексу України, коли підсудний ухилився від суду або коли він захворів на психічну або іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає розгляд справи, суд зупиняє провадження в справі щодо цього підсудного до його розшуку або видужання і продовжує розгляд справи щодо інших підсудних, якщо в справі притягнуто до відповідальності декількох осіб. Розшук підсудного, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду чи постановою судді.

Статтею 288 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено, що коли підсудний не з`явиться без поважних причин в судове засідання в справах, в яких явка його є обов`язковою (стаття 262 цього Кодексу), суд відкладає розгляд справи і може покласти на підсудного судові витрати по відкладеному засіданню.

Крім того, суд має право винести ухвалу, а суддя - постанову про привід підсудного і про заміну запобіжного заходу на більш суворий або про обрання запобіжного заходу, коли його не було обрано раніше.

Згідно статті 148 Кримінально-процесуального кодексу України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Якщо немає достатніх підстав для застосування запобіжного заходу, від підозрюваного, обвинуваченого або підсудного відбирається письмове зобов`язання про явку на виклик особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також про те, що він повідомить про зміну свого місця перебування.

При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного обвинувачення йому має бути пред`явлене не пізніше десяти діб з моменту застосування запобіжного заходу. Якщо в цей строк обвинувачення не буде пред`явлене, запобіжний захід скасовується.

Відповідно до статті 150 Кримінально-процесуального кодексу України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В силу пункту 3 частини 1, частини 2 статті 155 Кримінально-процесуального кодексу України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано: 3) у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за які найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі до шести років, перебуваючи під підпискою про невиїзд ухилився від суду, тривалий час перебував у розшуку, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено.

Суворість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у цих злочинах, в сукупності відомостями щодо його ухилення від суду та перебування у розшуку, відсутності місця роботи, міцних соціальних зв`язків у місті проживання, свідчать про високий ризик ухилення підсудного від суду.

Крім того, надходження у провадження двох кримінальних справ з обвинувальними висновками, складеними у відношенні ОСОБА_4 , та обвинувачення його за двома обвинувальними висновками у чотирьох епізодах крадіжок, свідчать про наявність ризиків вчинення повторних злочинів.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 149 Кримінально-процесуального кодексу України, не забезпечать виконання підсудним процесуальних обов`язків, які витікають зі змісту частини 2 статті 148 Кримінально-процесуального кодексу України, та його належної поведінки, внаслідок чого необхідно застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту підсудного ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі "Летельє проти Франції".

З метою забезпечення реалізації передбаченого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на свободу та на особисту недоторканість, належить конкретизувати термін тримання під вартою, встановивши його в межах 60 днів з дня затримання.

Керуючись статтями 237, 280, 288, 148-150, 155 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підсудного ОСОБА_4 запобіжний захід взяття під варту в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 20 липня 2018 року.

3. Виконання постанови доручити Зміївському ВП ГУНП в Харківській області та ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)".

4. Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1