АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5212/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1548/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Бабаї, Харківського району, Харківської області, вдови, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1) 26.04.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі, ст.ст. 75,76 КК України на 1 рік,
2) 05.09.2016 року Апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року виконувати самостійно, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджена

за ч. 2 ст. 190 КК України 2 років позбавлення волі,
за ч.4 ст. 358 КК України 1 року обмеження волі,
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2016 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Згідно вироку, 13.01.2016 року близько 10-30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, при укладенні договору оренди квартири АДРЕСА_2 , надала ОСОБА_8 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власний.
Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_7 уклала усну угоду з ОСОБА_8 про оренду вищезазначеної квартири на дві доби.
14.01.2016 року близько 14-00 год. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , зустрілася з раніше незнайомими їй ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали намір орендувати вказану квартиру, та пред`явила ОСОБА_10 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Дарницьким РУ ГУМВС в м. Києві від 19.12.1996 року на ім`я ОСОБА_12 , як власний, та уклала з ОСОБА_10 договір оренди вищевказаної квартири, вказавши в ньому недостовірні відомості щодо своєї особи відповідно до даних підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_12 .
При цьому, 14.01.2016 року близько 14-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не маючи жодної домовленості з ОСОБА_8 , зустрілася з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали намір орендувати вказану квартиру, та повідомила останнім завідомо неправдиві дані про те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Після досягнення домовленості щодо оренди вказаної квартири, ОСОБА_10 , будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_7 , передав останній грошові кошти в сумі 6000 грн. в рахунок оплати оренди квартири за перший та останній місяці, а ОСОБА_7 , в свою чергу, передала ОСОБА_10 , ключі від вищевказаної квартири.
Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 6000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_10 .
Крім того, 04.02.2016 року близько 13-45 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, при укладенні договору оренди квартири АДРЕСА_4 , надала ОСОБА_13 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власний.
Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_7 уклала усну угоду з ОСОБА_13 про оренду вищезазначеної квартири на одну добу.
04.02.2016 року близько 14-00 год. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , зустрілася з раніше незнайомою їй ОСОБА_14 , яка мала намір орендувати вказану квартиру, та пред`явила ОСОБА_14 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Дарницьким РУ ГУМВС в м. Києві від 19.12.1996 року на ім`я ОСОБА_12 , як власний, та уклала з ОСОБА_14 договір оренди вищевказаної квартири, вказавши в ньому недостовірні відомості щодо своєї особи відповідно до даних підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_12 .
При цьому, 14.01.2016 року близько 14-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не маючи жодної домовленості з ОСОБА_13 , зустрілася з ОСОБА_14 , яка мала намір орендувати вказану квартиру, та повідомила останній завідомо неправдиві дані про те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку. Після досягнення домовленості щодо оренди вказаної квартири, ОСОБА_14 , будучи впевненою в добросовісності дій ОСОБА_7 , передала останній грошові кошти в сумі 5900 грн. в рахунок оплати оренди квартири за перший та останній місяці, а ОСОБА_7 , в свою чергу, передала ОСОБА_14 , ключі від вищевказаної квартири.
Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 5900 грн., які належать потерпілій ОСОБА_14 .
Крім того, 18.01.2016 року близько 12-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, при укладенні договору оренди квартири АДРЕСА_6 , надала ОСОБА_15 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Дарницьким РУ ГУМВС в місті Києві від 11.11.1998 року на ім`я ОСОБА_16 , як власний.
Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_7 уклала усну угоду з ОСОБА_15 про оренду вищезазначеної квартири на одну добу.
18.01.2016 року близько 13-30 год. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , зустрілася з раніше незнайомим їй ОСОБА_17 , який мав намір орендувати вказану квартиру, та пред`явила ОСОБА_17 , як документ, що посвідчує її особу завідомо підроблений документ паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Дарницьким РУ ГУМВС в м. Києві від 19.12.1996 року на ім`я ОСОБА_12 , як власний, та уклала з ОСОБА_17 договір оренди вищевказаної квартири, вказавши в ньому недостовірні відомості щодо своєї особи відповідно до даних підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_12 .
При цьому, 18.01.2016 року близько 13-30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, та з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не маючи жодної домовленості з ОСОБА_15 , зустрілася з ОСОБА_17 , який мав намір орендувати вказану квартиру, та повідомила останньому завідомо неправдиві дані про те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_7 у вказаному будинку. Після досягнення домовленості щодо оренди вказаної квартири, ОСОБА_17 , будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_7 , передав останній грошові кошти в сумі 5550 грн. в рахунок оплати оренди квартири за перший та останній місяці, а ОСОБА_7 , в свою чергу, передала ОСОБА_17 , ключі від вищевказаної квартири.
Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 5550 грн., які належать потерпілому ОСОБА_17 .
В апеляційній скарзі обвинувачена просить оскаржуваний вирок змінити та призначити більш м`яке покарання. В обґрунтування посилається на те, що злочин вона вчинила у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, їй потрібні були гроші на ліки для себе, оскільки вона страждає онкологічним захворюванням та чоловіку, який дуже хворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Також просить врахувати те, що вона визнала вину в повному обсязі, розкаялася у скоєному та визнала всі цивільні позиви.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.190,ч.4 ст.358 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості. Судом враховано конкретні обставини вчинення злочинів до ухвалення попередніх вироків, та його шкідливі наслідки.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченої, яка була раніше неодноразово судима за умисні злочини , не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення в межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 190 КК України та обмеження волі в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначив покарання ОСОБА_7 у вигляді 2 років позбавлення волі, а згідно з ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2016 року, більш суворим, що призначено судом, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.
При цьому зазначено, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року щодо ОСОБА_7 належить виконувати самостійно.
Призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України суд правильно виходив із того , що обвинувачена вчинила нові умисні злочини до ухвалення попередніх вироків.
Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю вироків колегія суддів не знаходить , а тому вважає безпідставними доводи обвинуваченої про неналежне врахування всіх обставин справи судом .
Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію 2016 року» та звільнення від подальшого відбування покарання за цим вироком.

Колегія суддів прийшла до висновку, що до ОСОБА_7 може бути застосовано положення ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки вона була засуджена за злочини, що не є тяжкими, та на день набрання чинності законом відбула не менше однієї чверті призначеного їй строку основного покарання, що підтверджується перерахунком у вироку строку її попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України ( в редакції 26.11.2015 року).

А тому вона підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2018 року.

Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419,ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_7 про застосування амністії задовольнити.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року, звільнивши її з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий-

Судді -