09.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/8176/17
Провадження №1кп/205/404/18
Єд.унік.№205/8176/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000329 від 02 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавірі Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не засудженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 02 жовтня 2017 року, близько 12 години 40 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь заготувавши два порожніх мішка білого кольору, прибув до 10 залізничної колії станції Діївка регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована в адміністративно-територіальних межах Новокодацького району м.Дніпро. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , побачив на вказаній залізничній колії вагон №53559761 за відправкою № 24020056 залізнична станція Діївка регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем кокс та напівкокс з кам`яного вугілля, що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», після чого, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшов до вказаного вагону, за допомогою металевих опор заліз на нього та наповнив принесені із собою два порожніх мішка білого кольору вугіллям коксу та напівкоксу з кам`яного вугілля 270040010, марки ЕТСНГ-171083, у кількості 41 кг. на суму 228 грн.37 коп., а також вугіллям напівкоксу з кам`яного вугілля марки ЕТСНГ-171083 у кількості 25 кг. на суму 41 грн.75 коп., а всього на загальну суму 270 грн. 12 коп., таким чином намагався викрасти зазначене майно, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежать від його волі, оскільки був зупинений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаних місці та час, намагався таємно викрасти майно, яке належить потерпілому ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», а саме вугілля у кількості 66 кг. на загальну суму 270 грн. 12 коп.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.15 ч.2-185 ч.1 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має.
Обстановиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачених до ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 593 грн. 22 коп.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №14/12.1/1071 від 31 жовтня 2017 року в розмірі 593 гривень 22 копійок.

Речові докази по справі: два мішки з вугіллям коксу та напівкоксу з кам`яного вугілля 27040010 марки ЕТСНГ-171083 - залишити за належністю у потерпілого ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ».

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1