Дата документу 29.05.2018
Справа № 501/1696/17
У Х В А Л А
24 травня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
зацікавленої особи ОСОБА_5 ,
представника зацікавленої особи ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новочеркаськ Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Іллічівський міський суд Одеської області здійснює зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме у одержанні, як службова особа, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у вигляді 2500 та 700 доларів США для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища, що було поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 , в якому зазначено наступне.
Вона проживає з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу з січня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить на праві власності її матері ОСОБА_8
30 січня 2017 року, під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, було проведено обшук даного домоволодіння, в ході якого були вилучені належні особисто їй грошові кошти у сумі 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п`ять) Євро та 400 (чотириста) доларів США, що підтверджується її декларацію за 2016 рік, як державного службовця (в розділі №12 «Грошові активи» вказано, що їй на праві власності належать готівкові кошти в сумі 3000 Євро).
Вона є інвалідом ІІ групи, потребує лікування, для чого потрібні гроші.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 просила повернути їй вказані грошові кошти.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , її представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в частині повернення 2725 Євро.
До суду надійшло також клопотання ОСОБА_8 , в якому зазначено наступне.
Вона є матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить їй на праві власності. У цьому будинку проживає також ОСОБА_7 , з яким донька перебуває у шлюбних відносинах.
Вона страждає рядом захворювань, потребує лікування, для чого потрібні гроші.
Враховуючи викладене, ОСОБА_8 просила повернути їй вказані грошові кошти.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , її представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання, прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував.
Суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а клопотання ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Частиною 2 ст.174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що 30 січня 2017 року, під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають обвинувачений ОСОБА_7 , його фактична дружина ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_8 , якій належить будинок.
Під час обшуку були вилучені грошові кошти: 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п`ять) Євро та 400 (чотириста) доларів США і 9580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року на вилучені грошові кошти було накладено арешт на підставі п.1 та п.3 ч.2 ст.170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1) та конфіскації майна як виду покарання (п.3).
Суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений на 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п`ять) Євро, так як вони належать ОСОБА_5 , що підтверджується її декларацію за 2016 рік, як державного службовця, де в розділі №12 «Грошові активи» вказано, що їй на праві власності належать готівкові кошти в сумі 3000 Євро, і ці гроші не відповідають критеріям, за якими на них було накладено арешт приналежність до речових доказів та до майна, яке може бути конфісковане.
В іншій частині клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, так як, враховуючи, що предметом кримінального правопорушення були долари США, вилучені грошові кошти в тій саме валюті відповідають критерію, за якими на них було накладено арешт приналежність до речових доказів.
Керуючись ст.ст.110, 168-174, 368-372 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 в іншій частині відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя