Справа № 359/3796/18
Провадження №1-кс/359/1066/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічною фіксацією скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в:
17.05.2018 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні № 0000222.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 керуючи власним автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Бориспіль Київської області по вул. Степана Криворученка, здійснив наїзд на пішохода, який переходив проїзну частину в невстановленому місці. Слідчий Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 вилучив належний ОСОБА_3 автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який направив на зберігання до штраф майданчику. За фактом даної ДТП розпочате кримінальне провадження № 0000222 за ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснює старший слідчий Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 . На звернення скаржника старший слідчий ОСОБА_4 відмовився повертати належний йому автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2 , арешт на нього слідчим суддею не накладався, тому вказаний автомобіль має статус тимчасово вилученого майна, яке в найкоротший термін повинно бути повернуто власнику.
На підставі викладеного, скаржник просить визнати бездіяльність старшого слідчого Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати останнього або іншу уповноважену особу Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області повернути автомобіль «VOLKSWAGEN FRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2 власнику.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Слідчий Бориспільського відділу поліції та прокурор Бориспільської місцевої прокуратури про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. В судове засідання не з`явилися. Неявка не перешкоджає розгляду скарги, зважаючи на обмежені строки її розгляду.

Ознайомившись зі скаргою та дослідивши матеріали, долучені до неї, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для задоволення скарги.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Так, слідчим суддею встановлено, що автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , вилучений слідчим в ході огляду місця події 21 січня 2018 року, в зв`язку з ДТП.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні. (а.с.2)

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Частиною 7 ст. 237 КПК України закріплено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучений слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області в ході огляду місця події 21.01.2018 р., має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З указаних норм законодавства вбачається, що правомірність володіння органом досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватися в порядку, визначеними статтями КПК України. Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту, відповідно до правил ч. 5 ст. 171 КПК України діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами глави 16 КПК України і ч. 7 ст. 237 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна, згідно з правилами ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

Отже, якщо стосовно вилученого в ході огляду місця події майна, речей або документів, не накладено арешт і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, то таке майно підлягає поверненню особі, в якою воно було вилучено.

Так, в судовому засіданні не встановлено, що прокурор або слідчий звертались в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час огляду місця події майно, яке перебувало у користуванні ОСОБА_3 , а саме автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, з огляду на зазначені положення кримінального процесуального закону, тимчасово вилучене у ОСОБА_3 майно у вигляді автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно утримується службовими особами СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, оскільки слідчий не накладаючи арешт на майно у кримінальному провадженні №0000222, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених в ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт або негайне повернення), а тому воно підлягає поверненню.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 цього ж Кодексу речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає за можливе передати автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_3 , так як, з урахуванням обставин кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування, це можливе без шкоди для кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про обґрунтованість поданої скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Керуючись ст. ст. 100, 169-171, ст. 303, 304, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області в кримінальному провадженні № 0000222 за ч. 2 ст. 286 КК України, негайно повернути транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску володільцю ОСОБА_3 .
Заборонити ОСОБА_3 відчуження повернутого майна та передати останнє на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя : ОСОБА_1