Ухвала
Іменем України
08 травня 2018 р.

м. Київ
справа № 746/21/16-к

провадження № 51-5138ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 12 лютого 2018 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

встановив:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2016 року, який залишений незмінним ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.
На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 71 КК до призначеного покарання за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2015 року та ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 2 місяці без конфіскації майна.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною 2 статті 185 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, за частиною 3 статті 289 КК із застосування статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна.
На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалено рішення щодо цивільних позовів та речових доказів.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 грудня 2017 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 12 лютого 2018 року вказаний вирок щодо ОСОБА_4 змінено, а його дії перекваліфіковано з частини 3 на частину 2 статті 289 КК. ОСОБА_4 знижено покарання до шести років позбавлення волі без конфіскації майна, а за частиною 2 статті 185 КК постановлено вважати засудженим на термін 2 роки позбавлення волі. На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна.
Відповідно до статті 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2015 року та за сукупністю вироків ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці без конфіскації майна.
Також, постановлено в порядку частини 2 статті 404 Кримінального процесуального закону України (далі - КПК) змінити указаний вирок щодо ОСОБА_5 та його дії перекваліфікувати з частини 3 на частину 2 статті 289 КК. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за частиною 2 статті 289 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна. За частиною 2 статті 185 КК засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів до покарання, призначеного судом першої інстанції із звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статей 75, 76 КК.
Постановлено також скасувати вирок суду в частині стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 207898,69 грн та процесуальні витрати, понесені потерпілою. Цивільний позов ОСОБА_6 залишено без розгляду. У решті вказаний вирок щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у апеляційному суді. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засуджених внаслідок м`якості.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2018 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які ним були усунені у повторній касаційній скарзі.

Така касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК.

Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
На підставі наведеного та керуючись частиною 1 статті 428 КПК, суд
постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, котрий приймав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 12 лютого 2018 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3