Справа № 403/303/18
провадження № 1-кп/403/34/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
уродженки с.Нововасилівка Казанківського району Миколаївської
області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому
законом порядку: с.Нововасилівка Казанківського району
Миколаївської області, адреса фактичного місця проживання:
АДРЕСА_1 , не працюючої, базова загальна середня,
не перебуваючої у зареєстрованому шлюбі, громадянки України,
раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2018 року близько 21 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_5 з метою відпочинку прийшла до багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Через деякий час, близько 21 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_5 , вийшовши із приміщення вказаного будинку та маючи на меті справити природні потреби, зайшла на частково огороджену територію господарського подвір"я, розміщеного біля вказаного будинку, де побачила трьох козенят Горьківської породи віком 1 місяць кожне, чорно-білої та сірої масті, які належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_4 .. В подальшому, діючи умисно, на грунті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає і її дії ніким не будуть помічені, обвинувачена ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, спіймавши руками, винесла двох козенят вартістю 450 грн.00 коп. кожне з господарського подвір"я на вулицю, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в загальному розмірі 900 грн. 00 коп..
Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28 квітня 2018 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою (під час досудового розслідування - підозрюваною) ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надіслана до суду.
Відповідно до угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченою ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 , як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України; узгодженого покарання, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік і згоди сторін на його призначення.
В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав затвердження судом угоди, укладеної між ним та обвинуваченою, зазначивши, що дана угода не порушує його прав, оскільки завдана йому шкода внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, претензій матеріального характеру до обвинуваченої він не має, цивільний позов пред"являти не буде. Прохав суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним, як потерпілим, та обвинуваченою ОСОБА_5 ..
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Щиро розкаялася у його вчиненні. Суду пояснила, що вона повністю розуміє свої права, надані їй законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохала суд затвердити угоду, укладену між нею та потерпілим.
В судовому засіданні прокурор вважала за можливе затвердити угоду про примирення, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України, сторони погодили звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, потерпілий та обвинувачена підтвердили добровільність укладення ними даної угоди.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне.
Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України.
Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між нею та потерпілим; права обвинуваченої, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); 2) узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.185 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченої від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості; особи обвинуваченої, яка є раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним. На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, із врахуванням думки сторін угоди, прокурора, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, і виключно до компетенції суду належить визначення тривалості іспитового строку та тих обов"язків, які покладаються на обвинувачену, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинувачену ОСОБА_5 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової товарознавчої експертизи №1689/18-27 від 25.04.2018 року) в сумі 429 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473- 475, 532 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся.
Речові докази по справі: двоє козенят Горьківської породи віком 1 місяць кожне, чорно-білої та сірої масті, які під час досудового розслідування, передані потерпілому ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Нововасилівка Казанківського району Миколаївської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 16.01.2002 року Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №1689/18-27 від 25.04.2018 року в розмірі 429 грн. 00 коп. (чотириста двадцять дев`ять гривень 00 копійок).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1