Справа № 487/3985/17
Провадження № 1-кп/487/158/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001797 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
інші учасники судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілий ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з чим судом вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілого

ВСТАНОВИВ:

08.05.2017 року неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходились за місцем мешкання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вишли з вище вказаного будинку та направились в бік перехрестя вулиць Громадянської та Пограничної в м. Миколаєві.

08.05.2017 року приблизно о 23 годин, неповнолітні ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на перехресті вулиць Громадянської та Пограничної в м. Миколаєві, побачили потерпілого ОСОБА_7 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння повз них направлявся додому та тримав в руках пакет з особистими речами. В цей момент у неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном із застосуванням фізичного насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонував неповнолітньому ОСОБА_3 здійснити розбійний напад на потерпілого, на що ОСОБА_3 дав свою згоду.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підбіг до потерпілого ОСОБА_7 і застосував фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні рукою двох ударів в область обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на землю, а в цей час особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, наніс декілька ударів ногою в область обличчя лежачого на землі ОСОБА_8 .

Своїми протиправними діями неповнолітні ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заподіяли потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, крововиливу білкової оболонки обох очей, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

У подальшому, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 , в`язали його пакет з особистими речами, який знаходився біля нього на землі та заволоділи майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном марки «Prestigio» вартістю 1300 грн. і грошовими коштами в сумі 2000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 3300 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в понвому обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловили його законний представник, захисник та прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що 08.05.2017 року він знаходився вдома у свого знайомого ОСОБА_9 . Приблизно о 23 годин, вони вийшли з дому та пішли гуляти. В районі вул. Громадянської побачили раніше незнайомого чоловіка, який проходив повз них, після чого ОСОБА_10 запропонував заробити грошей, на що він погодився. Після чого, він підбіг до потерпілого та наніс йому два удару в обличчя, від яких потерпілий впав на землю. Потім до них підбіг ОСОБА_10 та почав бити потерпілого ногою по переніссі та зламав ніс потерпілому. Після чого, вони побачили на землі біля потерпілого пакет, в якому знайшли мобільний телефон, який вони забрали, потім з місця злочину втекли. В подальшому, вони продали мобільний телефон за 500 грн., безпосередньо телефон продав ОСОБА_10 своїм знайомим, він при цьому був присутнім, гроші витратили на їжу.

Потерпілому матеріальна шкода у розмірі 3500 грн. ним відшкодована.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані в присутності його законного представника, захисника, без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність їхньої позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку «Д» лікаря психіатра та нарколога у Золотоніської центральної районної лікарні не перебував, на обліку служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради не перебував. Золотонівським міськрайонним відділом з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надана досудова доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, враховуючи поведінку обвинуваченого за період кримінально-процесуального провадження, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Крім того, суд враховує обставини, які пом`якшують ОСОБА_3 покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, дані про його особу, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, встановленої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України як до основаного так і до додаткового покарання.

Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 року позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти наОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ - мобільний телефон «Prestigio» - повернути у розпорядження ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1