печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Фрейя» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 у рамках кримінального провадження № 0000293,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ВП Фрейя» подане в порядку ст. 174 КПК України.

У вимогах даного клопотання суб`єкт звернення просить, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 на кошти які знаходяться на рахунку ТОВ «ВП Фрейя», а саме: р/р НОМЕР_1 (валюта рахунку 980-Українська гривня), який відкритий в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123).

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що ТОВ «ВП Фрейя» не є стороною у кримінальному провадженні № 0000293, відповідальним особам не було вручено повідомлення про підозру, кошти на рахунку, що арештовані не підпадають під визначення речових доказів. Слідчим не було надано доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

У судове засідання особа, яка заявила клопотання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про що свідчий його підпис у розписці на дату судового засідання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна у його відсутності, а також вказав, що адвокатом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України надійшло повідомлення про припинення надання правової допомоги ТОВ «ВП Фрейя».

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, а також дослідивши матеріали провадження за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000293 від 02.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 р. накладено арешт кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ВП Фрейя», а саме: р/р НОМЕР_1 (валюта рахунку 980-Українська гривня), який відкритий в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123), в частині видатку коштів з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 вбачається, що підставою накладення арешту на грошові кошти є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності достатніх підстав і підозр вважати у відповідності до положень ст. 98 КПК України, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, доводи заявника, що арештовані грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку не відповідає положенням ст. 98 КПК України є безпідставними і необгрунтованими, та не містять під собою доказового підтвердження.

Згідно положень ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 64-1 КПК України, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.

Повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджується, в тому числі копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа.

Разом з тим, як вабачається із поданих прокурором документів, між ОСОБА_3 та ТОВ «ВП Фрейя» був припинений договір про надання правової допомоги, та у судове засідання інший уповноважений на представництво інтересів товариства представник не з`явився, а відтак не довів наявність в кримінальному провадженні обставин, які б слугували підставою для скасування арешту майна.

За наведених вище обставин, приходжу до переконання про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки необхідність у його подальшому збереженні не відпала.

Зокрема, при даних обставинах потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, є співрозмірними між засобами які застосовує і метою яку прагне досягти орган досудового розслідування, а відтак клопотання підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Фрейя» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 у рамках кримінального провадження № 0000293, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1