Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/466/18
Провадження № 1-кс/499/143/18
У Х В А Л А

Іменем України

"07" червня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000177 від 02.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000177 від 02.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 02.06.2018 до Іванівського ВП надійшла заява від мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_4 про те, що її співмешканець ОСОБА_5 на території їхньої садиби посіяв та вирощує рослини ззовні схожі на коноплю. При виїзді СОГ на місце події на господарських ділянках було виявлено та вилучено доглянуті рослини ззовні схожі на коноплю в кількості 19 кущів. (ЖЄО №1361).
02.06.2018 за даним фактом слідчим відділом Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000177 від 02.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
В ході відпрацювання даної заяви було проведено огляд місця події, а саме садиби в АДРЕСА_1 , в ході якого на території садиби, а саме на земельній ділянці було виявлено та вилучено рослини, які ззовні схожі на коноплю в кількості 19 штук.
При опитування заявниці ОСОБА_4 пояснила, що 18 років мешкає за вище вказаною адресою разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 . Який на протязі тривалого часу систематично вживає листя коноплі, а також на території їхньої присадибної ділянки вирощує рослини конопель, для особистого вживання. Також ОСОБА_4 пояснює, що рослини ззовні схожі на коноплю, ОСОБА_5 систематично оброблював, поливав та висапував.
Приймаючи до уваги, що вказані речі відповідають критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України , а саме зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, у зв`язку з чим вбачається необхідність арештувати вилучені речі, для проведення подальших експертиз та інших слідчих дій.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про те його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000177 від 02.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000177 від 02.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, а саме на: рослини ззовні схожі на коноплю в кількості 19 штук, які запаковані в картонну коробку до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1