УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року

м. Київ
справа № 738/197/18

провадження № 51-6720ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року,
встановив:
Як убачається зі змісту скарги та доданої до неї копії оскаржуваного судового рішення, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23 серпня 2017 року по 21 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого суду, засуджений ОСОБА_4 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 23 травня 2018 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У ст. 539 КПК встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Системне тлумачення статей кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у ст. 539 КПК.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.
Таким чином, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не відноситься до стадій кримінального провадження, а тому ухвали суду першої інстанції про вирішення цих питань після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, воно винесено в порядку виконання вироку, а отже не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3