В И Р О К
Іменем України

28.09.2018 року м.Мостиська
єун 448/461/18
провадження №1-кп/448/92/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження за №0000003, внесені до ЄРДР 26.01.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фізулі Республіка Азербайжан, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , азербайджанця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого інструктором з фізичного виховання ТОВ «Сергієвський смак», раніше не судимого,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5
його захисники-адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у кінці січня місяця 2018 року, перебуваючи у м.Львові, організував незаконне переправлення двох громадян Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) через державний кордон України до Республіки Польща, а також керував такими діями.

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно відведеної йому ролі, 29.01.2018року, керуючи автомобілем марки «Тойота», реєстр.номер НОМЕР_1 , відвіз двох громадян Республіки Туреччина ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) до готелю «Софіївка», що за адресою: Львівська, область, Пустомитівський район, с. Конопниця, вул.Городоцька,7а, де поселив їх, а також здійснював оплату їх проживання в готелі та забезпечував продуктами харчування за надані ними для цих цілей кошти.

У подальшому, 31.01.2018року, о 15:19год., ОСОБА_3 , перебуваючи у м.Львові, в кафе «Da Vinci» (пр.Свободи,22), зустрівся із ОСОБА_13 , та досягнув злочинної домовленості проте, що він має доправити двох громадян Республіки Туреччина до державного кордону України, та передати їх ОСОБА_13 , а останній відповідно, незаконно переправити через лінію державного кордону України з Республікою Польща.

З метою виконання спільного, із невстановленою досудовим розслідуванням особою, злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України, та бажаючи досягнути його результату, 01.02.2018 о 21:10год., на автомобілі марки «Тойота», реєстр.номер НОМЕР_1 , доставив двох громадян Республіки Туреччина ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) на околицю с.Буців Мостиського району Львівської області, після чого, попередньо отримавши від них паспорти та мобільні телефони, вказав останнім напрямок руху в напрямку лінії державного кордону України з Республікою Польща.

Після того, як громадяни Республіки Туреччина ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) виконали його вказівку та відійшли на достатню відстань в напрямку лінії Державного кордону України з Республікою Польща, ОСОБА_3 , вважаючи виконаною свою роль у вчиненні незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, сів у автомобіль марки «Тойота», реєстр.номер НОМЕР_1 , та вирушив у зворотному напрямку.

01.02.2018, о 21:30год., співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 на відстані 600 метрів від прикордонного знаку 514 лінії державного кордону України з Республікою Польща на території Мостиського району Львівської області затримали двох громадян Республіки Туреччини ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), які прямували до лінії державного кордону з метою його незаконного перетину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокурором. Пояснив, що в грудні місяці 2017 року його знайомий ОСОБА_14 зателефонував до нього та попросив посприяти у поселенні в готелі у м. Львові двох знайомих громадян Туреччини. В подальшому наприкінці січня місяця 2018 року він разом із ОСОБА_15 поїхали у м.Львів, з туристичною метою. Для даної поїздки взяв у користування автомобіль марки «Тайота Камрі» знайомої ОСОБА_16 , оскільки його автомобіль перебував у несправному стані. Перебуваючи у м.Львові до нього знову зателефонував ОСОБА_14 та попросив зустрітись у кафе в центрі м. Львова. В ході зустрічі ОСОБА_14 попросив його не тільки поселити вказаних осіб у готель, але і переправила вказаних осіб через державний кордон України. На вказану пропозицію ОСОБА_14 він погодився. Також в ході зустрічі ОСОБА_14 надав йому номер телефону місцевого жителя на ім`я ОСОБА_17 , який і мав б допомогти в незаконному перетині кордону України знайомих ОСОБА_14 , оскільки орієнтувався на місцевості. Перебуваючи в салоні автомобіля «Тойота Камрі» він зателефонував до ОСОБА_18 , котрий вказав знайомих ОСОБА_14 поселити в готелі на околиці Львова, та після цього запропонував зустрітись для обговорення деталей переправлення вказаних вище осіб через Державний кордон України. В подальшому, відповідно до домовленості між ним та ОСОБА_18 , вони зустрілись в одному з кафе м. Львова, та останній сказав йому куди він має привести двох громадян Туреччини, щоб в подальшому той міг переправити таких через кордон. Наступного дня він знову зустрівся з ОСОБА_18 та в подальшому вони в двох поїхали в місце, де потрібно буде привезти вказаних громадян Туреччини. Того ж таки дня, у вечірній час, до нього зателефонував ОСОБА_17 та вказав, щоб він взяв із готелю вказаних осіб, та прямував до місця, котре ОСОБА_17 йому вказував. Прибувши до місця, вказаного ОСОБА_18 , він висадив із автомобіля знайомих ОСОБА_14 та поїхав у зворотному напрямку у м. Львів. Від`їхавши приблизно 50-100м., його зупинили представники ДПС України та в подальшому затримали. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд не застосовувати до нього суворої міри покарання.

Окрім цілковитого визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї вини у вчиненому, його вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий був безпосередньо допитаний в судовому засіданні та показав, що з 20:00 год., 01.02.2018 року по 08:00 год., 02.02.2018 року виконував наказ по охороні Державного кордону України. Так, близько 20:40 год. надійшла інформація від «Старшого зміни прикордонних нарядів» про те, що в районі 513-514 прикордонних знаків можливе проникнення через Державний кордон України осіб невідомої національності. В подальшому, о 21:30 год., 01.02.2018 року він із дільничним інспектором ОСОБА_20 прибули в район 514 прикордонного знаку, де побачили, як неподалік фермерського господарства, що в с.Буців Мостиського району під`їхав автомобіль невідомої марки, з якого вийшло двоє осіб, котрі в пішому порядку і прослідували в сторону державного кордону України. Зазначив, що автомобіль зупинився близько за 1000м від лінії державного кордону України. Особи котрі вийшли із вказаного автомобіля поспіхом прямували в сторону державного кордону України. Вказував, що приблизно пройшовши 300-400м вказаних осіб було затримано та передано представникам прикордонної служби для з`ясування обставин спроби незаконного перетину Державного кордону України.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , дільничного інспектора ІІ категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий був безпосередньо допитаний в судовому засіданні та дав аналогічні показання як і свідок ОСОБА_21 про обставини затримання 01.02.2018 року о 21:20год. невідомих осіб, як згодом стало відомо громадян Туреччини, за спробу перетину державного кордону з України в РП в напрямку 513-514 прикордонних знаків.

Показаннями свідка ОСОБА_13 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням на умовах конфіденційного співробітництва), який був безпосередньо допитаний в судовому засіданні та показав, що до нього зателефонував обвинувачений та запропонував зустрітись, оскільки останньому повідомили певні особи, що він може посприяти незаконному переправленню осіб через Державний кордон України в РП. В подальшому він та обвинувачений зустрілись в одному з відпочинкових закладів м.Львова та обговорили питання, пов`язані з переправленням двох громадян Республіки Туреччини через Державний кордон України. Через деякий час він та обвинувачений знову зустрілись у м.Львові і попрямували у с.Буців Мостиського району, зокрема у те місце, де мали безперешкодно перетнути державний кордон України вищевказані громадяни Туреччини. У вказане місце прибули для того, щоб обвинувачений знав куди саме привезти вказаних громадян для їх безперешкодного переправлення через Державний кордон України. Так, 01.02.2018 року, у вечірній час, обвинувачений на автомобілі прибув у вищевказане місце (околиці с.Буців Мостиського району, неподалік фермерського господарства) разом із двома громадянами Республіки Туреччини. Він, ОСОБА_13 знаходився неподалік місця, яке вказав обвинуваченому та за допомогою ліхтарика показував шлях, куди йти громадянам Туреччини для безперешкодного перетину Державного кордону України. Проте, за 600м. від лінії державного кордону України вищевказані громадяни Туреччини були затримані ДПС України за спробу незаконного перетину Державного кордону України в РП. Більше нічого з даного приводу зазначити не може.

Надані свідками показання не містять суперечностей, повністю узгоджуються з суттю обвинувачення.
Судом також детально, повно та всебічно досліджено всі докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема.
Даними протоколу огляду місця події від 01-02.02.2018 року з цифровим носієм інформації;

Даними протоколу затримання ОСОБА_3 від 02.02.2018 року;

Даними протоколу огляду вилучених під час огляду місця події предметів від 02.02.2018 року, диском огляду телефонів та пакетом з речовими доказами;

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фотознімками за участю ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) від 02.02.2018 року;

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фотознімками за участю ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) від 02.02.2018 року;

Матеріалами допиту в суді свідків ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 )з оптичним диском;

Матеріалами допиту в суді свідка ОСОБА_22 з оптичним диском;

Даними протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) і ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) від 01.02.2018 року та рішення суду від 05.02.2018 року про їх затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства;

Інформацією філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Львові за №060-15/518 від 13.03.2018 року;

Висновком експерта за №4/279 від 15.02.2018 року, з якого вбачається, що вісім слідів пальців рук, від копійовані на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки №№1,2 (сліди №№І,ІІ,ІІІ,ІУ), 3, 4 (сліди №№І,ІІ) максимальними розмірами сторін 176x48мм, 170x48мм, 101x48мм, 89x48мм, вилучені під час проведення огляду місця події 01-02 лютого 2018 року поблизу села Буців Мостиського району Львівської області в транспортному засобі марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для ідентифікації особи не придатні.

Дати відповідь на питання: «Якщо сліди рук придатні для ідентифікації, то чи залишені вони громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 не представляється можливим в зв`язку з тим, що вісім слідів пальців рук, від копійовані на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки №№1, 2 (сліди №№І,ІІ,ІІІ,ІУ), 3, 4 (сліди №№І,ІІ) максимальними розмірами сторін 176x48мм, 170x48мм, 101x48мм, 89x48мм, вилучені під час проведення огляду місця події 01-02 лютого 2018 року поблизу села Буців Мостиського району Львівської області в транспортному засобі марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для ідентифікації особи не придатні.

Дати відповідь на питання: «Якщо сліди рук придатні для ідентифікації, то чи залишені вони громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_23 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 не представляється можливим у зв`язку з тим, що вісім слідів пальців рук, від копійовані на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки №№1,2(сліди №№І,ІІ,ІІІ,ІУ), 3, 4 (сліди №№І,ІІ) максимальними розмірами сторін 176x48мм, 170x48мм, 101x48мм, 89x48мм, вилучені під час проведення огляду місця події 01-02 лютого 2018 року поблизу села Буців Мостиського району Львівської області в транспортному засобі марки «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для ідентифікації особи не придатні;

Матеріалами проведення НС (Р)Д (постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 26.01.2018 року, клопотання про дозвіл на проведення НС (Р)Д від 26.01.2018 року ухвала суду про надання дозволу на проведення НС(Р)Д від 29.01.2018 року, протоколи за результатами проведення НС(р)Д, пакет із записами НС(Р)Д на магнітнім носії інформації).

Дані докази було досліджено у судовому засіданні, а оцінка таким надана в нарадчій кімнаті.
Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи вищеописані досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення злочину та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинної дії.

Суд знаходить доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки він за попередньою змовою групою осіб, умисно, вчинив незаконне переправлення осіб громадян Республіки Туреччини ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) через державний кордон України, керував такими діями, сприяв їх вчиненню порадами та вказівками.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, котрий згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, котра пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що такий вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання та місцем праці, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , неодноразово був нагороджений (грамотами, дипломами, тощо) за спортивні досягнення, має постійне місце проживання, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, та до нього слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, але без відбування такого, надавши випробувальний термін.

Саме такий вид покарання, на переконання суду, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого.

Що стосується додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке передбачене санкцією ч.2 ст.332 КК України, то з даного приводу слід зазначити наступне.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що відповідно до ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише у тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин без використання певної посади чи певної діяльності.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що вчинення обвинуваченим злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.
Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м .Львова від 02.02.2018 року у даному кримінальному провадженні, з метою його забезпечення, відповідно до ст.ст.132, 170-173 КПК України було накладено арешт на майно.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови від цивільного позову.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про необхідність скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.02.2018 року.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Приймаючи рішення про скасування арешту та повернення власнику автомобіля марки «Toyota Camry 2.4», реєстр.номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , котрий був знаряддям вчинення злочину, суд діє у відповідності до положень, передбачених ч.9 п.1 ст.100 КПК України, згідно яких зокрема: майно, яке підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегло на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені майно повертаються власнику (законному володільцю), а тому, враховуючи, що органом досудового розслідування не надано даних про те, що власнику, тобто ОСОБА_27 вказаного автомобіля, було відомо, що обвинувачений використовує цей автомобіль для вчинення злочину, суд приходить до висновку про повернення такого транспортного засобу, його власнику.
Процесуальні витрати по справі у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 52860 грн. - залишити до набрання вироком законної сили.
Застава, внесена ОСОБА_28 підлягає поверненню, після набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді застави в сумі 52860 гривень - залишити до набрання вироком законної сили.

Після набрання вказаним вироком законної сили повернути ОСОБА_28 . 1982р.н., за її заявою внесені нею згідно квитанції за № 0.0.955955735.1 від 04.02.2018р., о 21:10:15 год., на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, на р/р №0757, банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172, , грошові кошти у якості застави за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Зняти арешт з майна, вилученого в ході проведення огляду місця події, а саме: поліетиленовий файл для паперів, в якому знаходиться комплект документів щодо страхування транспортного засобу № АІ 6169199; поліетиленовий файл для паперів, в якому знаходиться комплект документів щодо страхування транспортного засобу № АЕ 5765028; витяг № 1 зборів правління ОСББ «Свободи-1»; два мобільних телефона марки «Iphone»: імеі: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 із сім-картками; мобільний телефон «Е180» імеі: НОМЕР_5 із сім-карткою; батареї до мобільних телефонів «Samsung» в кількості 3 штуки; сім-картка «Київстар» № НОМЕР_6 ; коробка від стартового пакета «Київстар» штрих-код: 886; чорна сумка із написом «lovedream», в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з карткою пам`яті 1Гб; мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_9 із картою пам`яті 2Гб; мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 із сім картками «Лайф» та «Київстар» і карткою пам`яті 16Гб; рукавички чорного кольору із білими цятками - 2штуки; банківська картка ПриватБанк НОМЕР_12 ; коробка від стартового пакету «Київстар» НОМЕР_13 ; міграційний лист на ім`я ОСОБА_29 ; міграційний лист на ім`я ОСОБА_30 ; стрічка паперу із написами на іноземній мові та відтисками печатки; банківські квитанції №1697007, 1697009; автомобіль марки «Тойота Камрі»,р.н. НОМЕР_1 , із ключами запалення та технічним паспортом на автомобіль НОМЕР_14 , посвідчення водія серії НОМЕР_15 , видане на ім`я ОСОБА_5 Вінницьким ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Вінницькій області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_16 , реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_17 , марки «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , державний реєстраційний номер НОМЕР_19 , марки «Skoda», модель «Fabia»; банківська платіжна картка ПАТ «ПриватБанк» НОМЕР_20 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_21 , державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , марки «Mazda», модель «323»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Азербайджан реєстраційний номер НОМЕР_23 ; документ стосовно транспортного засобу на іноземній мові; аркуш паперу із банківськими реквізитами для оплати на рахунок Muganbank, виконаний на іноземній мові; пластикова картка від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_24 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф»; сім-картка оператора мобільного зв`язку «MTN»; пластикова картка із написами на іноземній мові № НОМЕР_25 ; візитна картка мотелю «Софіївка» в селі Конопниця Львівської області; візитна картка магазину «Oscar» із рукописним записом « НОМЕР_26 »; грошові кошти в загальній сумі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) Євро, 700 (сімсот) гривень, а саме наступними номіналами: купюрами по 100 (сто) доларів США - 17 купюр; купюрами по 100 (сто) Євро - 1 купюра; купюрами по 50 (п`ятдесят) Євро - 1 купюра; купюрами по 500 (п`ятсот) гривень - 1 купюра; купюра 200 (двісті) гривень - 1 купюра; рукописна заява від імені Юзіфсаде Тогрул про знайдення ним пістолета без зазначення дати заяви, на 1 аркуші формату А4., накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.02.2018 року.

Речові докази: поліетиленовий файл для паперів, в якому знаходиться комплект документів щодо страхування транспортного засобу № АІ 6169199; поліетиленовий файл для паперів, в якому знаходиться комплект документів щодо страхування транспортного засобу № НОМЕР_27 ; банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_12 ; посвідчення водія серії НОМЕР_15 , видане на ім`я ОСОБА_5 Вінницьким ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Вінницькій області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_16 , реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_17 , марки «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , державний реєстраційний номер НОМЕР_19 , марки «Skoda», модель «Fabia»; банківська платіжна картка ПАТ «ПриватБанк» НОМЕР_20 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_21 , державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , марки «Mazda», модель «323»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Азербайджан реєстраційний номер НОМЕР_23 ; документ стосовно транспортного засобу на іноземній мові; 150 (сто п`ятдесят) Євро, 700 (сімсот) гривень, з наступними номіналами: купюрами по 100 (сто) Євро - 1 купюра N8; купюрами по 50 (п`ятдесят) Євро - 1 купюра S4; купюрами по 500 (п`ятсот) гривень - 1 купюра ХА6126237; купюрами по 200 (двісті) гривень - 1 купюра СЛ9242582, повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_3 .

Речові докази: витяг № 1 зборів правління ОСББ «Свободи-1»; міграційний лист на ім`я ОСОБА_29 ; міграційний лист на ім`я ОСОБА_30 ; стрічка паперу із написами на іноземній мові та відтисками печатки; банківські квитанції №№1697007, 1697009; аркуш паперу із банківськими реквізитами для оплати на рахунок «Muganbank», виконаний на іноземній мові; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф»; сім-картка оператора мобільного зв`язку «MTN»; пластикова картка із написами на іноземній мові № НОМЕР_25 ; візитна картка мотелю «Софіївка» в селі Конопниця Львівської області; візитна картка магазину «Oscar» із рукописним записом « НОМЕР_26 »; рукописна заява від імені ОСОБА_31 про знайдення ним пістолета без зазначення дати заяви, на 1 аркуші формату А4, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000003.

Речові докази: батареї до мобільних телефонів «Samsung» в кількості 3 штуки; сім-картка «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_9 із картою пам`яті 2Гб; мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 із сім картками «Лайф» та «Київстар» і карткою пам`яті 16Гб; мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 із сім картками «Лайф» та «Київстар» і карткою пам`яті 16Гб; мобільний телефон марки «Iphone»: імеі: НОМЕР_4 із сім-карткою; мобільний телефон «Е180» імеі: НОМЕР_5 із сім-карткою, - конфіскувати в дохід держави.
Речові докази: коробка від стартового пакета «Київстар» штрих-код: 886; чорна сумка із написом «lovedream», в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung» імеі: №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з карткою пам`яті 1Гб; рукавички чорного кольору із білими цятками - 2штуки; коробка від стартового пакету «Київстар» НОМЕР_13 ; пластикова картка від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_24 ; - знищити.
Речові докази: грошові кошти в загальній сумі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США, з наступними номіналами: купюрами по 100 (сто) доларів США - 17 купюр за №№ KL19251118B; HL11259844E; AB16907115N; KL56834282A; HB93830475G; KK39197401C; KB48177668D; HE81400723B; KB59888365P; KF81221126C; KB67380872A; AB19209218F; CT53081944A; KA28671998A; KB36814326L; KL56834278A; HK34695224C; мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_3 із сім-карткою, - повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_32 .
Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Toyota Camry 2.4», 2007року випуску, чорний колір, реєстр. номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_28 , що знаходиться на зберіганні в УСБУ у Львівській області та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 належить ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканці АДРЕСА_2 , ключами від запалювання, а також вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 , - повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_27 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» від 15.02.2018 року за №4/279 в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1