№ провадження 1-кп/646/118/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001738 від 23.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001738 від 23.07.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , з посиланням на те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу існують і на даний час.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду від 15.03.2018 строком до 11 травня 2018 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України при обранні чи подовженні запобіжного заходу, суд враховує серед іншого тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому. Згідно ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 інкримінований злочин вчинив під час іспитового строку призначеного попереднім вироком суду, не має стійких соціальних зав`язків, не працює, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки останні не допитані судом, суд приходить до висновку, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення нових злочинів, можливо в разі застосування до нього раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для його зміни не має.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 29,110,177,183, 331, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22 червня 2018 року, включно.
Строк дії ухвали встановити до 22 червня 2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1