Справа №295/9639/18
УХВАЛА
Іменем України

07.08.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 09.07.2018 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007467,-

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира 27.07.2018 року надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він оскаржує постанову слідчого слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09.07.2018 року, якою слідчий в задоволенні клопотання керівника БМП «Сприяння» ОСОБА_3 відмовив, у саме у визнанні його потерпілим, просить її скасувати як не обґрунтовану та зобов`язати уповноважених осіб СВ ГУНП в Житомирській області залучити БМП «Сприяння» та його керівника ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0007467 в якості потерпілої сторони, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі та письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.
Слідчий Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлялася, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомила, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у її відсутність.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007467 внесені відомості про кримінальне правопорушення ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_5 .
Зазначене кримінальне провадження знаходиться на досудовому розслідуванні в Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області.
На адресу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло ухвала слідчого судді від 13.06.2018 року, якою було зобов`язано слідчого розглянути клопотання керівника БМП «Сприяння» ОСОБА_3 від 14.05.2018 року про визнання потерпілим.

Постановою слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09.07.2018 року в задоволенні клопотання керівника БМП «Сприяння» ОСОБА_3 від 14.05.2018 року відмовлено.
Частиною 7 статті 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Оскільки слідчий до суду не з`явився, не спростував доводи, які викладені скаржником у скарзі, не надав на огляд слідчому судді матеріали кримінального провадження, слідчий суддя не має змоги встановити, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою.
Разом з тим, з положень ст. 3 КПК України випливає слідчий - службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого від 09.07.2018 року підлягає скасуванню, однак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги у частині зобов`язання слідчого визнати скаржника потерпілим, оскільки, слідчий у своїй процесуальній діяльності є незалежним, а слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого у провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим від 09.07.2018 року в кримінальному провадженні № 0007467 скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя