Ухвала
Іменем України
18 травня 2018 р.

м. Київ
Справа № 539/2778/15-к
Провадження № 51-4722 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року засуджено:
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного їй майна, яке є її власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного їй майна, яке є її власністю.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 липня 2015 року по 12 лютого 2016 року по дату ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного судуПолтавської області від 06 грудня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді одного року позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України по епізоду від 01 травня 2015 року 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України по епізодам від 21 травня 2015 року, 02 липня 2015 року 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У іншій частині вирок залишено без зміни.

На зазначені судові рішення прокурор подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія зазначеної ухвали надійшла до Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області 26 березня 2018 року.
Однак, протягом встановленого строку, прокурор недоліків касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги не надіслав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3