Справа № 559/1900/18
Номер провадження 1-кс/559/566/2018
УХВАЛА

"12" вересня 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0001121 від 23.09.2017,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 27.07.2018 про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.194 КК України за фактом пошкодження автомобіля скаржника 23.09.2017 ОСОБА_6 , в зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення; зобов`язати слідчого перекваліфікувати кримінальне правопорушення з ч.1 ст.194 КК України на ч.4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що постанова є безпідставною та необгрутованою. Скаржник вважає, що кримінальне провадження закрите без достатніх підстав, рішення про його закриття прийняте передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події. Зокрема, слідчим всупереч ст.9 КПК України розслідування провів однобоко без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не було проведено всіх необхідних слідчих дій для перевірки показів допитаних осіб, для усунення розбіжностей в показах, для встановлення осіб, які були очевидцями вказаного злочину.

Крім того слідчий з незрозумілих йому причин, взяв до уваги тільки показання свідка ОСОБА_6 про те, що між нами попередньо відбувся конфлікт, однак це не відповідає фактичним обставинам події. Згідно матеріалів кримінального провадження свідками вказаних подій були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Відомості, які містяться на СD-диску із записом подій, що відбувались на світлофорі, що по вул. Грушевського м. Дубно, повністю підтверджують покази, які дав скарєник та свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Зазначені вище докази, які чомусь не взяті слідчим до уваги при прийнятті рішення, повністю спростовуються доводи слідчого про короткотривалий характер протиправних дій ОСОБА_6 і наявність між учасниками особистих неприязних відносин, про відсутність умислу на порушення громадського порядку. Адже своїми діями щодо вирішення уявного для ОСОБА_6 конфлікту, останній грубо порушив громадський порядок, під час чого демонстрував свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки, бажання самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб та протиставити себе іншим громадянам. Неповага до суспільства була очевидною як для самого ОСОБА_6 , так і для скаржника, свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_8 та інших сторонніх осіб.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.п3, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 10 Про судову практику у правах про хуліганство при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч.1 ст.296 КК хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

За таких обставин вважає, що слідчим не правильно кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ст.173 КУпАП дрібне хуліганство. Враховуючи обставини, що містяться в зазначених вище доказах вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, слідчим під час проведення досудового розслідування не проведено необхідних слідчих дій, які б дали можливість встановити істину у справі, а саме: не прийнято заходів до встановлення та допиту очевидців вказаного злочину, на яких вказує свідок ОСОБА_7 ; не усунуто розбіжності в показах свідка ОСОБА_6 та показах скаржника; не допитано працівників автозаправної станції ОККО, які працювали 23 вересня 2018 року та могли бути очевидцями даного злочину; не проведено слідчий експеримент зі скаржником, свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не проведено огляд автомобіля ОСОБА_6 , з метою перевірки його показів щодо зіткнення їхніх транспортних засобів перед цими подіями; не долучено фототаблицю до протоколу огляду місця події від 23 вересня 2017 року; не прийнято заходів для встановлення місцезнаходження та вилучення дерев`яної біти, за допомогою якої ОСОБА_6 вчиняв хуліганські дії.

З огляду на вищевикладене, вважає, що слідчий виніс оскаржувану постанову не вчинивши всіх необхідних слідчих дій для виконання завдань кримінального провадження, а відтак оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що копія постанови про закриття кримінального провадження була отримана представником скаржника 01 вересня 2018 року, тому зазначена постанова може бути оскаржена в термін до 11 вересня 2018 року.

У судовому засіданні скаржник і його представник скаргу підтримали з аналогічних підстав і просять задовольнити.
Слідчий, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.9). У відповідності до вимог ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 304 КПК України скарга на рішення слідчого може бути подана особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Оскільки копію оскарженої постанови про закриття кримінального провадження представником скаржником отримано лише 01.09.2018 (а.с. 84 кримінального провадження), в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази направлення копії цієї постанови потерпілому чи його представнику після винесення, то строк на оскарження рішення слідчого не пропущено.

Встановлено, що постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_10 27.07.2018 (а.с.6) закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001121 від 23.09.2017 (а.с.1 кримінального провадження), у зв`язку з відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Разом з тим, зазначені обставини не в повній мірі стали предметом аналізу органу досудового розслідування.

Зокрема, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим не були враховані вищезазначені імперативні положення закону.

Слідчий суддя погоджується із скаржником і його представником, що слідством рішення про закриття кримінального провадження прийняте передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події. З часу внесення відомостей до ЄРДР та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст.9 КПК України не вчинено слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів. Зокрема, не прийнято заходів до встановлення та допиту очевидців вказаного злочину, на яких вказує свідок ОСОБА_7 ; не усунуто розбіжності в показах свідка ОСОБА_6 та показах скаржника; не допитано працівників автозаправної станції ОККО, які працювали 23 вересня 2018 року та могли бути очевидцями даного злочину; не проведено слідчий експеримент зі скаржником, свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не проведено огляд автомобіля ОСОБА_6 , з метою перевірки його показів щодо зіткнення їхніх транспортних засобів перед цими подіями; не долучено фототаблицю до протоколу огляду місця події від 23 вересня 2017 року; не прийнято заходів для встановлення місцезнаходження та вилучення дерев`яної біти, якою користувався ОСОБА_6 . Не зрозуміло з яких мотивів слідчий зробив висновок щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КПК України, якщо під час досудового розслідування в процесуальному порядку відомості в ЄРДР за даним фактом не вносились і досудове розслідування не проводилось. Під час допиту потерпілий додав диск з відеозаписом щодо подій, які мали місце на дорозі, проте він навіть слідчим не оглянутий. В судовому засіданні потерпілий повідомив, що до подій був не знайомий з ОСОБА_6 , ніякого ососбистого конфлікту в них до момену порушення ПДР не було і не могло бути. Не зрозуміло, чому слідчий зробив висновок, що подія мала короткотривалий характер, а непорозуміння виникло до "події злочину" між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 через особисті неприязні відносини.

Постанова про закриття кримінального провадженя має бути скасована, а скарга в цій частині підлягає до задоволення.

При новому розслідуванні належить перевірити викладені скаржником і представником потерпілого обставини, виконати інші необхідні дії, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0001121 є передчасним.

В іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки, ч. 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати слідчого перекваліфікувати з одного кримінального правопорушення на інше, - таке рішення приймає слідчий в межах компетенції, який є процесуально незалежним у своїй діяльності.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити частково: скасувати постанову заступника начальника СВ Дубенського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 27.07.2018 про закриття кримінального провадження №0001121 від 23.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Матеріали справи направити заступнику начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 для подальшого провадження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: