Справа № 466/4997/18
У Х В А Л А

16 липня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретаря с/з ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим,-

перевіривши надані матеріали скарги, кримінальне провадження №0000029, пояснення учасників та дослідивши докази по даних матеріалах,-

у с т а н о в и в :

26.06.2018 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова зі скаргою, якою просив скасувати постанову від 18.05.18 слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000029 та зобовязати слідчого визнати його потерпілим.

В обґрунтування скарги зазаначає, що 16.05.18 року звернувся до слідчого ОСОБА_6 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000029 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України щодо нерухомого майна та земельної ділянки на АДРЕСА_1 . зазначає про те, що він 03.09.12 та 26.09.12 на підставі договорів дарування набув майно. Ухвалою Львівської міської ради № 3986 від 23.10.14 дозволено розробити проект землеустрою земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна. 21.09.15 він уклав договір оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та вносив за ці роки орендну плату у місцевий бюджет. Не зважаючи на те, що рішенням виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів № 192 від 14.04.1987 р право власності на будівлі за адресою вул.Донецька, 16 у м.Львові зареєстровані за територіальною громадою, посадові особи Львівської міської ради, незаконно умисно погоджували йому технічну документацію на будівлі та земельну ділянку, тим самим завдали йому збитків на 200 тис. грн. у формі оплати орендної плати.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 18.05.18, яку отримав 20.06.18 йому відмовлено у визнанні потерпілим, т.я. він має статус свідка. Проте така відмова не відповідає вимогам ст.55 КПК України

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив таку задовольнити.

Будучи у суді прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 скаргу заперечив, подав матеріали кримінального провадження №0000029 у 4-х томах для огляду.

Слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НПУ у Львівській області ОСОБА_6 до суду не прибула, суд вважає що слід продовжувати розгляд скарги й її відсутності.

Заслухавши доводи учасників та дослідивши матеріали скарги і матеріали кримінального провадження №0000029, відповідь заявнику ОСОБА_7 з копією оскаржуваної постанови, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.06.2014 року за заявою ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України щодо нерухомого майна та земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був допитаний як свідок.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 18 травня 2018 року у задовленні заяви № М-31 від 15.05.18 ОСОБА_7 про залучення як потерпілого до кримінального провадження №0000029 відмовлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що при матерілах кримінального провадження №0000029, яке оглянуто у 4-х томах відсутній оригінал постанови від 18.05.18. Однак, інши екземпляр постанови знаходиться на руках у представника адвоката ОСОБА_3 та суд звірив з її оригіналом.

При цьому суд наголошує на тому, що у супровідному листі від 14.06.18 до постанови зазначається номер кримінального провадження №0000029 та кваліфікація злочину ч.1 ст.367, а у самій же постанові від 18.05.18 правова кваліфікація ч.4 ст.194 та ч.1 ст.209 КК України, що не відповідає поясненням у справі адвоката ОСОБА_3 і прокурора ОСОБА_4 .

У відповідності до ч.2 та 3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином приходжу до висновку, що постанова від 18.05.2018р. слідчого ОСОБА_6 провідмову у залученні як потерпілого до кримінального провадження №0000029 ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Оскільки суду на стадії досудового слідства не належать повноваження визнавати особу у кримінальному провадженні потерпілим, тому у частині зобовязання слідчого визнати ОСОБА_7 потерпілим слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303 307 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

скасувати постанову від 18.05.18 слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000029 від 24.06.2014 року.

У решті у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18.07.2018.

Слідчий суддя ОСОБА_1