Провадження № 1-кп/243/821/2018
Справа № 243/5273/17
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

24 жовтня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №12 м. Слов`янська кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 13 лютого 2017 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Черкаське Слов`янського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно працевлаштований, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України.
ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року до Слов`янського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 увчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 187, ч.2 ст. 187,ч.2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.09.2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2018 року у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 187, ч.2 ст. 187,ч.2 ст. 187 КК України, -скасовано, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 25 жовтня 2018 року.

Відповідно до вимог ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку…суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу 1У цього кодексу в іншому складі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 ..

Обвинувачений його захисник, заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд дослідивши матеріали клопотання, надані докази, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання дійшов такого висновку.
1. Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
2. Обвинувачений доставлений із Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області
3. Надання обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання від 23.10.2018 року, підтверджується його підписом під клопотанням.
Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
В підготовчому судовому засіданні прокурор довів:
1) існує обґрунтоване обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України, за які передбачені покараня у виді позбавлення волі на строк понад три, та понад сім років;
Відповідно до клопотання ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин:
12.02.2017 приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля ринку «Лісний» по вул. Олімпійська м. Слов`янськ Донецької області, де біля магазину «Брусничка» по вул. Олімпійська, 7, побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону. В цей час, на цьому ж місці у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом вчинення розбійного нападу на потерпілу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. Для вчинення розбійного нападу ОСОБА_4 , з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів та залякування потерпілої, для підтвердження можливого застосування відносно ОСОБА_6 насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, дістав з правої кишені своєї куртки ніж. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 12.02.2017 приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою, умисно, скориставшись тим, що навколо більше немає сторонніх осіб, які б могли запобігти довести його дії до кінця, з ножем у правій руці, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 ззаду, приставив вищевказаний ніж до шиї потерпілої та, погрожуючи їй «лишити життя», наказав мовчати, вимкнути мобільний телефон та віддати грошові кошти. В цей час потерпіла ОСОБА_6 , сприймаючи реально погрозу ножем як загрозу її життю та здоров`ю, не стала чинити опір, поклала слухавку та сказала, що грошових коштів при ній немає, але є на банківській карті, яка знаходиться за місцем її мешкання. Доводячи свій злочинній намір до кінця, 12.02.2017 приблизно о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 разом з потерпілою, ОСОБА_7 направився за місцем мешкання останньої, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому весь час шляхом додому ОСОБА_4 йшов з правої сторони та приставляв ніж в область лівого боку та талії потерпілої, тримаючи ніж лівою рукою, а праву руку тримав в своїй кишені. Прийшовши за місцем мешкання потерпілої, ОСОБА_6 зайшла до квартири, щоб взяти вищевказану банківську карту з грошовими коштами на рахунку, а ОСОБА_4 в цей час залишився чекати потерпілу у під`їзді біля дверей її квартири, сказавши, щоб вона нікому нічого не розповідала. Через декілька хвилин,
а саме 12.02.2017 приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_8 вийшла з квартири з банківською карткою в руках. ОСОБА_4 , доводячи свій єдиний злочинний намір до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою, умисно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, сказав, щоб ОСОБА_6 мовчала та знову приставив свій ніж в область лівого боку та талії потерпілої, тримаючи ніж лівою рукою та вони разом з ОСОБА_6 , яка продовжувала реально сприймати погрозу застосування відносно неї насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я, направилися до банкомату, який розташований за адресою: м. Слов`янськ, вул. Г.Батюка буд. 31а, де ОСОБА_8 , 12.02.2017 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, зняла грошові кошти в сумі 300 гривень та передала в руки ОСОБА_4 , попросивши сховати ніж. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник з чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 300 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода на суму 300 гривень.
Крім того, 14.04.2017 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив вздовж будинку АДРЕСА_3 , де побачив попереду потерпілу ОСОБА_9 , яка йшла у бік будинку АДРЕСА_4 . В цей час, на цьому ж місці у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , шляхом вчинення розбійного нападу на потерпілу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. Для вчинення розбійного нападу ОСОБА_4 , з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів та залякування потерпілої, для підтвердження можливого застосування відносно ОСОБА_9 насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, дістав з кишені своєї куртки ніж. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 14.04.2017 приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою, умисно, повторно, скориставшись тим, що навколо більше немає сторонніїх осіб, які б могли запобігти довести його до кінця, з ножем у руці, біля під`їзду № і будинку АДРЕСА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_9 ззаду, схопив правою рукою за волосся та почав тягнути за вказаний будинок, але потерпіла почала вириватися. Після цього ОСОБА_10 став обличчям до потерпшої ОСОБА_9 та приставив вищевказаний ніж доживоту потерпілої та, погрожуючи їй «лишити життя», наказав віддати грошові кошти. В цей час потерпіла ОСОБА_9 , сприймаючи реально погрозу ножем як загрозу її життю та здоров`ю, дістала з правої кишені куртки, одягненої на ній газовий балончик, розпилила його в область обличчя ОСОБА_4 та побігла за місцем свого мешкання.
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 матеріальна шкода не заподіяна
Крім того, 14.04.2017 року приблизно о 22 годині ЗО хвилин, ОСОБА_4 направлявся вздовж будинку АДРЕСА_4 , де побачив попереду ОСОБА_11 та потерпілу ОСОБА_12 , які йшли у бік будинку АДРЕСА_5 . В цей час, на цьому ж місці у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_12 , шляхом вчинення розбійного нападу на потерпілих, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. Для вчинення розбійного нападу ОСОБА_4 , з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів та залякування потерпілих, для підтвердження можливого застосування відносно них насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, дістав з кишені своєї куртки ніж. Після чого, реалізуючи свій злочинний задум, 14.04.2017 року приблизно о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою, умисно, повтрно, скориставшись тим, що навколо більше немає сторонніх осіб, які б могли запобігти довести його дії до кінця, з ножем у руці, біля під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_12 став обличчям до них та почав демонструвати на рівні витягнутої руки ніж, який тримав у правій руці. При цьому ОСОБА_4 став погрожувати та наказав віддати грошові кошти. В цей час потерпіла ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_12 , сприйняти реально погрозу ножем як загрозу їх життю та здоров`ю, декілька хвилин стояли мовчки. Після чого ОСОБА_12 крикнула до потерпілої ОСОБА_13 «біжим» та вони побігли у бік І під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_5 при цьому кричали та кликали на допомогу.
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_13 та потерпілій ОСОБА_12 матеріальна шкода не заподіяна.

Наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується: протоколом огляду місця події від15.04.2017 року, протоколами проведення слідчого експерименту від 15.04.2017 року, 16.04.2017 року, 21.04.2017 року за участю потерпілих ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2017 року, 21.04.2017 року за участю потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

2) Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існують наступні ризики:
-ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується наступними обставинами: обвинуваченому інкримінується вчинення трьох епізодів кримінальних правопорушень; 12.02.2017 року - за ч.1 ст.. 187 КК України; 14.04.2017 року - ч.2 ст. 187, 14.04 2018 року - ч.2 ст. 187 КК України.

-ризик переховувавання підозрюваним від органів досудового розслідування, підтверджується наступним: обвинувачений, залишивши місце вчинення злочину, до національної поліції не звернувся та був затриманий робітниками поліції 16.04.2017 року

- ризик незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Наявність зазначеного ризику підтверджується наступними обставинами: в підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазничив, що своєї вини не визнає; під час проведення слідчого експерименту визнавав свою вину під тиском.

3. Прокурор довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вище вказані обставини суд оцінює як такі, щоперешкоджають суду при судовому розгляді уникнути зазначені ризики без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є в розумінні (відповідно до вимог) ст. 8 Конвенції про основоположні права і свободи людини втручанням в особисте життя підозрюваного, оскільки обмеження права підозрюваного на свободу і особисту недоторканість є співмірним. Потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні. Тримання обвинуваченого під вартою є співмірним, доцільним запобіжним заходом для встановлення істини по кримінальному провадженню
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Суд, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 враховує:
1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини: у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;
2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
3) підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; має стійки соціальні зв`язки- одружений, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2

4) до взяття під варту працював, раніше не судимий в силу ст. 89 КК україни.

Враховуюче наведене, суд вважає жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області у відношенні бвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити 22 грудня 2018 року - датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області та вручити обвинуваченому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1