УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію в 2016 році». Вважає, що є підстави для задоволення його клопотання, оскільки він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, які є громадянами Ізраїлю.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 22 січня 2018 року відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 року» та звільненні його від відбування покарання у зв`язку з відсутністю підстав.
Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 є особою, до якої амністія не застосовується відповідно ст.9 п. «е» Закону України "Про амністію в 2016 році", оскільки останній був визнаний винним та засуджений 30.07.2015 року за ст. ст. 187 ч.3, 146 ч.3, 190 ч.4 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 30.07.2015 року вироком Скадовського районного суду Херсонської області за ст.ст. 187 ч.3, 190 ч.4, 146 ч.3, 28 ч.3, 357 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.4, 28 ч.3, 353 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Згідно вимог ст. 9 п. «е» Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочини незаконне позбавлення волі або викрадення людини при обтяжуючих обставинах (частина друга і третя ст. 146 КК України); розбій (ст.187 КК України); шахрайство ( ч.4 ст. 190 КК України).
Оскільки ОСОБА_7 був засуджений вищевказаним вироком суду за ст.ст. 187 ч.3, 146 ч.3, 190 ч.4 КК України, останній не є особою до якої може бути застосована амністія.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що копія ухвали суду та Закон України «Про застосування амністії у 2016 році» не були роз`яснені ОСОБА_7 на російській мові не впливають на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_7 клопотання щодо залучення перекладача в суді 1 інстанції не заявляв, достатньою мірою розумів суть судового рішення та Закон України «Про застосування амністії у 2016 році» у зв`язку з чим не погодився з ухвалою суду.
Таким чином, місцевий суд, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , діяв згідно положень ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» відповідним чином мотивувавши свої висновки.
На підставі викладеного, ухвала суду є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 січня 2018 року, якою відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: