Дата документу Справа № 333/3443/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/545/18
Єдиний унікальний № 333/3443/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.201 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченоїОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргоюобвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в м. Запоріжжя, громадянку України, заміжню, має двох малолітніх дітей, освіта середньо спеціальна, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201 та ч.2 ст. 263 КК України, та призначено їй покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі,
- за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.2 ч.1 ст.76 КК України.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про застосування ЗУ «Про амністію в 2016 році» - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 8196,62 грн.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, в лютому 2017 року перебуваючи в м. Запоріжжя без передбаченого законом дозволу, здійснила продаж невстановленій слідством особі, трьох ножів, два з яких: ніж загальної довжиною 531 мм з руків`ям, виготовленим із деревини та металу, ніж загальною довжиною 335 мм з руків`ям темно-коричневого кольору у чохлі чорного кольору, належать до холодної зброї, отримавши кошти шляхом грошового переказу «Western Union» на її платіжну картку в сумі 4245,53 грн.
24.03.2017 року з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю холодної зброї та її передання невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особисто загорнула в сторінки газети та обмотала скотчем ніж загальної довжиною 531 мм з руків`ям, виготовленим із деревини та металу, ніж загальною довжиною 335 мм з руків`ям темно-коричневого кольору у чохлі чорного кольору та ніж загальною довжиною 291 мм з руків`ям світло-коричневого кольору, після чого помістила їх в паперову коробку, до лицьової сторони якої за допомогою прозорої липкої стрічки прикріпила аркуш паперу формату А4 білого кольору, з рукописним написом «Детали станка г. Москва Сергею» та помістила її до полімерного пакету блакитного кольору з написом «BMW».
Та 24.03.2017 року в період часу з 10 години 20 хвилин до 10 години 52 хвилини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 здійснила перевезення зазначених ножів від квартири АДРЕСА_2 до центрального автовокзалу №1 м. Запоріжжя, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 20 для подальшої їх передачі водію автобусу марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , міжнародного сполучення «Бердянськ-Москва».
Того ж дня, о 10 год. 52 хв. в м. Запоріжжя, знаходячись на центральному автовокзалі №1 м. Запоріжжя, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 20, ОСОБА_7 особисто передала водію автобусу марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_1 , міжнародного сполучення «Бердянськ-Москва», ОСОБА_10 , який не був обізнаний про її злочинний намір, полімерний пакет блакитного кольору з написом «BMW», що містив в собі пакунок обмотаний скотчем з написом «Детали станка г. Москва Сергею» з трьома ножами, два з яких: ніж загальної довжиною 531 мм з руків`ям, виготовленим із деревини та металу, ніж загальною довжиною 335 мм з руків`ям темно-коричневого кольору у чохлі чорного кольору, належать до холодної зброї, а один ніж загальною довжиною 291 мм з руків`ям світло-коричневого кольору не належить до холодної зброї. Вказані ножі були запаковані способом, що унеможливлює їх огляд та виявлення при проведенні митного контролю.
За вказівкою ОСОБА_7 , вказаний пакунок з прихованими в ньому ножами, ОСОБА_10 мав доставити у багажному відділенні автобусу марки «Mercedes Benz» державний номер НОМЕР_1 , міжнародного сполучення «Бердянськ-Москва» до міста Москва Російської Федерації, де на автостанції повинен був передати невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_9 . Але довести злочинний умисел на контрабанду холодної зброї ОСОБА_7 не змогла, у зв`язку з тим, що об 11-10 год. співробітниками УСБУ в Запорізькій області у багажному відділенні автобусу марки «Mercedes Benz» державний номер НОМЕР_1 міжнародного сполучення «Бердянськ-Москва» було виявлено та вилучено полімерний пакет блакитного кольору з написом «BMW», що містив в собі пакунок обмотаний скотчем з написом «Детали станка г. Москва Сергею», в якому містились - ніж загальної довжиною 531 мм з руків`ям, виготовленим із деревини та металу, ніж загальною довжиною 335 мм з руків`ям темно-коричневого кольору у чохлі чорного кольору та ніж загальною довжиною 291 мм з руків`ям світло-коричневого кольору, загорнуті в сторінки газети та обмотані скотчем.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та призначене покарання, не погоджується з тим, що судом не застосовано до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та не звільнили її від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 вказаного Закону. Вважає, що до неї можливо застосувати положення вказаного Закону, оскільки вона має на утриманні двох малолітніх дітей, вину вона визнала в повному обсязі та її визнано винною у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими.

Враховуючи викладене обвинувачена просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування амністії. Застосувати до неї положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від відбування призначеного покарання.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в цілому відповідає зазначеним вимогам.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, кваліфікація дій останньої, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, ґрунтуються на підставах, які сторонами провадження не оспорюються, тому перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 та ч.2 ст.263КК України.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які обвинуваченою у апеляційній скарзі не оспорюються, тому дані обставини, у відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Порушень ст.ст.349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості висновків суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. Судом також враховано сукупність фактичних обставин, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин які пом`якшують і відсутність тих, що обтяжують покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. 07.09.2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016році».

Положенням пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено: можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами».

На думку колегії суддів, кваліфікація злочинів залежно від ступеня тяжкості, встановлена ст.12 КК України

Положення ст.68 КК України, передбачені для застосування на стадії призначення покарання і не можуть впливати на критерії, визначені ст.12 КК України, тому доводи апеляційної скарги про те, що злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, вчинений обвинуваченою, не відноситься до тяжкого злочину, не відповідають положенням кримінального закону.

Санкція ч.1 ст.201 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Отже, відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 201 КК України є тяжким злочином, умисним злочином, а тому не підпадає під дію статті 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році». Кваліфікація дій ОСОБА_7 як закінчений замах на контрабанду зброї, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї, впливає на призначення покарання, але не може враховуватись під час визначення тяжкості злочину.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що замах на злочин, за який засуджена ОСОБА_7 , не підпадає під категорію тяжкого злочину, а тому до ОСОБА_7 може бути застосована амністія.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обвинувачена не підпадає під дію ЗУ «Про амністію в 2016 році», а доводи апеляційної скарги обвинуваченої не спростовують правильність висновків суду.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для безумовного скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4