Справа № 151/566/18
Провадження № 1-кп/151/56/18
В И Р О К
іменем України

12.09.2018 року

Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області кримінальну справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2018 року за №0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Бритавської ЗОШ І-ІІ ступенів, не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 липня 2018 року близько 11 години ОСОБА_4 з дозволу власника перебував у кімнаті житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , і скориставшись відсутністю власника підійшов до вішалки, що знаходилася у даній кімнаті, де перебували речі ОСОБА_7 , які ОСОБА_4 оглянув та виявив у внутрішній кишені однієї із курток грошові кошти в сумі дві тисячі гривень копюрами номіналом 200 гривень належні ОСОБА_7 . З метою незаконного збагачення, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, таємно з корисливих мотивів викрав вищезазначені кошти та залишив місце злочину. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, а саме 1000 грн. розплатився за різні товари у місцевому магазині, іншу частину коштів сховав у металевій банці за господарськими будівлями за місцем свого проживання.

В судовому засіданні у присутності захисника та законного представника неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно 10.07.2018 року він на прохання потерпілого прийшов до нього додому для налаштування програм телевізора і скориставшись відсутністю власника здійснив крадіжку коштів в сумі 2000 грн., які частково витратив, а частково заховав. Просить суворо не карати запевнивши, що більше злочинів скоювати не буде.

На підставі ст. 349 КПК України суд визнає за недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суда немає сумнівів у добровільності їх позицій.

Будучи допитана в якості свідка законний представник ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений є її сином, ніколи до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, чому вчинив злочини пояснити не може. Вдома в нього є нормальні умови для проживання та виховання. В побуті веде себе нормально, допомагає по господарству. В даний час навчається в 9 класі Бритавської ЗОШ І-ІІ ступенів. Поведінка в школі добра. Вважає що зможе здійснити над ним контроль, що посприяє його перевиховання і виправлення у випадку передачі його на поруки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання та просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували про звільнення від покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК України кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК України, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК України) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК України.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, особу винного, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставини що пом`якшують покарання, вчинення злочину неповнолітнім, визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, позитивні характеристики з місця навчання та досудову доповідь Чечельницького районного сектору з питань пробації філії Державної установи "Центр Пробації" у Вінницькій області відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та висновок про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку ОСОБА_4 не потребує застосування покарання і на підставі ст.105 КК України підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених п.3 ч.2 цієї статті, а саме: передати під нагляд матері ОСОБА_5 , оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Керуючись ст.ст.105, 185 КК України, ст.ст.174, 349, 373, 374, 484, 485, 487, 497 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В силу ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 строком 1 (один) рік.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень залишити у власності ОСОБА_7 ..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Чечельницький районний суд Вінницької області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: