В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2018 Справа №607/5962/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003183 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Августівка Козівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 27.09.2017 року близько 14 год. 14 хв. керував без посвідчення водія відповідної категорії технічно справним мотоциклом марки «Suzuki Katana», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог п.п. 2.1(a), 2.9 (а) Правил дорожнього руху та рухався із одним пасажиром, без вантажу вулицею Текстильна м. Тернополя в напрямку пр. Злуки. Під час руху водій ОСОБА_7 , порушуючи вимог п. 2.3. (б, д) ПДР України не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян. Проїжджаючи заокруглену у ліву сторону відносну руху мотоцикла «Suzuki Katana», р.н. НОМЕР_1 ділянку дороги по вул. Текстильна у м. Тернопіль неподалік АЗС «WOG», водій ОСОБА_7 не вибрав відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а вів мотоцикл зі швидкістю близько 80 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України про те, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 безпечного швидкісного режиму та через проявлену під час руху неуважність мотоцикл «Suzuki Katana» р.н. НОМЕР_1 під його керуванням наїхав на правий бордюр, після чого відбулось перекидання мотоцикла.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_6 , 1996 р.н., отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді забиття головного мозку, закриту травму правої половини грудної клітки, яка супроводжувалась розвитком пневмотораксу, відкритий перелом тіла лівої стегнової кістки у середній третині з пошкодженням м`яких тканин в його ділянці - раною, закритий перелом тіла лівої велекогомілкової кістки у середній третині, садно лобової ділянки голови, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 2.3. (б, д), 12.1, 12.4 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він керував мотоциклом з пасажиром ОСОБА_10 , був неуважний, перевищив належну швидкість руху в населеному пункті та допустив наїзд на бордюр, внаслідок чого відбулося перекидання мотоцикла. На даний час про вчинене він, ОСОБА_3 , щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що шкоду потерпілому він повністю відвернув, цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі, зобов`язується його в майбутньому оплатити.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є не судимий, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а також повного визнання цивільного позову прокурора та зобов`язання його в майбутньому оплатити, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, з врахуванням думки потерпілого, який просить суд обвинуваченого суворо не карати, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 , період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Окрім того, прокурором Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 28 822,91 грн. Так, згідно довідки, наданої адміністрацією Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги №166 від 12.12.2017 року вартість лікування потерпілого ОСОБА_6 за період з 27.09.2017 року по 03.11.2017 року становить 21281.70 грн. Відповідно до довідки Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги №167 від 12.12.2017 року вартість лікування потерпілого ОСОБА_6 за період з 13.11.2017 року по 28.11.2017 року становить 7541.21 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що сума затрачених закладом охорони здоров`я коштів на лікування потерпілого від злочину, на підставі ст. 1206 ЦК України, повинна бути стягнута із винної особи, а тому позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури підлягає до задоволення.

В даному кримінальному провадженні наявний арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року (провадження № 607/12133/17), вилученого згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2017 року, а саме: мотоцикла «Suzuki Katana», р.н. НОМЕР_1 чорного кольору. Враховуючи те, що на даний час відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що арешт, накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2017 року, слід скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року необхідно скасувати.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової авто-технічної експертизи №5-547/17 від 06 листопада 2017 року в сумі 742,30 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_11 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Цивільний позов, заявлений прокурором Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави в особі Тернопільської міської ради (р/р 0002 ГУДКСУ у Тернопільській області, код 37977726, МФО 838012, міський бюджет, призначення платежу «інші надходження» ) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 28822 (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 91 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року (провадження № 607/12133/17) на майно, вилучене згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2017 року, а саме: на мотоцикл «Suzuki Katana», р.н. НОМЕР_1 чорного кольору - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2018 року - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення експертизи № 5-547/17 від 06 листопада 2017 року в сумі 742 (сімсот сорок дві) грн. 30 коп. в дохід держави.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддяОСОБА_1