Справа № 464/5549/18
пр.№ 1-кс/464/2174/18
У Х В А Л А

02 жовтня 2018 року Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

слідчий ОСОБА_3 звернувся із клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003001 від 29.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2018 приблизно о 08 год. 10 хв. у місті Львові по вул. Луганській поблизу будинку №20 відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд ТЗ на пішохода) за участю автомобіля марки «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5 , в результаті вказаної ДТП остання отримала тілесні ушкодження, а транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень. 28.09.1018 проведено огляд місця події, під час якого вилучено автомобіль «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 . Постановою слідчого від 29.09.2018 даний автомобіль визнано речовим доказом. З огляду на те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом та з метою проведення експертиз і ряду слідчих дій, просить клопотання задоволити.
Слідчий подав до суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна задоволити та розгляд такого проводити у його відсутності.
Власник майна на розгляд клопотання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду такого, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в частині накладення арешту та права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити. Накласти арешт на автомобіль марки Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Копію ухвали для відома надіслати ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1