Дата документу 11.06.2018 Справа № 554/4412/18
Провадження № 1-кс/554/5298/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, азербайджанця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001832, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2018 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Nissan Teana» сірого кольору з прикріпленим державним номерним знаком НОМЕР_1 (із зображенням прапора Республіки Грузії), яким керував ОСОБА_7 , а на задньому пасажирському дивані знаходився ОСОБА_8 рухалися по вул. Європейській в м. Полтава в напрямку закладу «МакДональдз», де на перехресті вулиць Європейська та Небесної Сотні, що біля відділення «Ощадбанку» за адресою: вул. Небесної Сотні, 1/23 м. Полтава на світлофорі помітили автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, яким керував ОСОБА_9 та на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_10 .

Реалізовуючи умисел на заволодіння грошовими коштами, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за усної домовленості почали переслідувати транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 до перехрестя вулиць Європейська, Сінна та Раїси Кириченко. Перебуваючи на вищевказаному перехресті, ОСОБА_5 , через відкрите переднє пасажирське вікно продемонстрував ОСОБА_11 та ОСОБА_12 документ в обкладинці червоного кольору, а ОСОБА_7 застосував сигнал автомобіля, наказав зупинити автомобіль біля супермаркету «Брусничка», що за адресою: вул. Європейська, 66, м. Полтава, при цьому вказавши пальцем.

Виконавши наказ ОСОБА_5 , ОСОБА_13 зупинив автомобіль на стоянці біля супермаркету «Брусничка». Продовжуючи спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшли до передніх дверей автомобіля «Volkswagen Golf», при цьому через привідкрите вікно, кожен окремо пред`явили потерпілому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 документ в обкладинці червоного кольору представившись працівниками прикордонної служби м. Київ та ОСОБА_7 повідомив, що перевіряють автомобілі з іноземними реєстраціями та наказав ОСОБА_11 надати документи на автомобіль і відкрити капот. Після виконання наказу, ОСОБА_7 повідомив потерпілому, що їх авто в 2016 році зняте з обліку, а номерний знак автомобіля «Volkswagen Golf» рахується за автомобілем Литви і вони вилучать автомобіль. Потерпілий пояснив, що документи у нього в належному стані та він нічого не порушував. В свою чергу, ОСОБА_7 , почав вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 400 доларів США. Отримавши відмову потерпілого, який пояснив, що немає таких грошей, ОСОБА_7 запропонував потерпілому знайти необхідну суму здавши особисті речі до ломбарду, на що ОСОБА_13 також відмовився.

В подальшому, ОСОБА_8 , дістав з сумки чорного кольору, яка знаходилась під переднім водійським сидінням автомобіля «Nissan Teana», пістолет Makarov SAS чорного кольору та передав ОСОБА_7 , який почав його демонструвати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і вимагати ключі від автомобіля потерпілого.

На відмову передати ключі від автомобіля ОСОБА_7 , останній тримаючи пістолет Makarov SAS в руці, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я, навів пістолет в область живота ОСОБА_11 , який знаходився поряд з власним авто та наказав сісти на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Volkswagen Golf». В цей час, ОСОБА_5 також навів в сторону ОСОБА_12 пістолет STALKER 914S, який йому передав ОСОБА_8 , та наказав сісти на задній диван автомобіля потерпілого.

Подолавши волю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_7 сів на водійське сидіння автомобіля «Volkswagen Golf», а ОСОБА_5 на задній диван, при цьому останній наказав ОСОБА_11 знайти грошові кошти у знайомих. Боячись реального застосування зброї, ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_14 з проханням надати 400 доларів США. В цей час, ОСОБА_5 відкрито, шляхом ривка заволодів мобільним телефоном «Iphone 5S» вартістю 3000 гривень зі слів потерпілого, та тримаючи телефон у власній руці наказав ОСОБА_11 домовитись про зустріч з ОСОБА_14 для передачі грошей. В цей час ОСОБА_12 поскаржився на стан здоров`я та втік від нападників.

В подальшому, домовившись про зустріч біля кафе «Indubai», що за адресою: вул. Гоголя, 35 в м. Полтава, ОСОБА_7 перебуваючи за кермом «Volkswagen Golf», а ОСОБА_13 на передньому пасажирському сидінні прибули за вказаною адресою.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , який керував автомобілем «Nissan Teana», також прибули за адресою: вул. Гоголя, 35 в м. Полтава.

Зустрівшись з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 підійшли до останнього, а ОСОБА_5 та ОСОБА_8 о залишились в автомобілі «Nissan Teana». Після чого, ОСОБА_7 , пред`явив ОСОБА_14 посвідчення в червоній обкладинці, з особистим фото в формі темно синього кольору з погонами, та почав стверджувати, що він капітан прикордонної служби нового підрозділу м. Київ, який проводить боротьбу з нелегальними автомобілями. В цей час ОСОБА_14 , з особистого телефону викликав поліцію,а ОСОБА_7 сів до автомобіля «Nissan Teana», де перебували інші співучасники та заволодівши мобільним телефон «Iphone 5S» потерпілого ОСОБА_13 , зникли з місця події в напрямку вул. Пушкіна м. Полтави.

Своїми умисними діями, які виразилися в нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя, чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.187 КК України, 09.06.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001832.

09.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

На підставі наведеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не погодився із клопотанням. Пояснив, що прибув він до м.Полтави, щоб забрати борг, телефон не відбирав, не погрожував відібрати автомобіль, пістолети були травматичні, але про їх наявність в автомобілі він не знав.

Захисник в судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 09.06.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами а саме: протоколом огляду місця події від 09.06.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 09.06.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 09.06.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2018 року; протоколом обшуку від 09.06.2018 року;а також іншими доказами в їх сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 08 год. 25 хв. 09 червня 2018 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 08.08.2018 року, 08 год. 25 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1