Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/938/18
Провадження по справі № 1-кс/514/494/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2018 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене в кримінальному провадженні № 0000207 від 23.06.2018 року за знаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області звернулася заступник начальника СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням про надання дозволу слідчому, прокурору на здійснення примусового відбирання біологічних зразків крові та слини у ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, для проведення судових експертиз.

Клопотання обґрунтоване тим, що за версією досудового розслідування 22.06.2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин громадянин Республіки Молдова ОСОБА_5 , знаходячись в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , направлену на напад з метою заволодіння чужим майном, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в загоні для тримання худоби, розташованому в північно-східній околиці с. Підгірне Тарутинського району Одеської області.

Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою згідно раніше досягнутої домовленості, заздалегідь розподіливши ролі, 23.06.2018 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на належній ОСОБА_6 гужовій повозці приїхали до загону для тримання худоби, розташованому в північно-східній околиці с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, де ОСОБА_6 залишився біля гужової повозки для того, щоб впевнитись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а в цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 направились до чабана ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спав у тимчасовій споруді біля загону для худоби, де ОСОБА_8 , із застосуванням насильства, яке було небезпечним в момент спричинення для життя та здоров`я особи, з метою попередження можливого опору, завдав дерев`яним стільцем та скляною банкою удари по голові ОСОБА_9 , від яких останній втратив свідомість.

Після чого, впевнившись, що ніхто за їх діями не спостерігає та не зможе спричинити опір, ОСОБА_7 залишився біля тимчасової споруди для того, щоб впевнитись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_8 тим часом проник на огороджену територію загону для тримання худоби, звідки викрав двох кіз та одного ягня. Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на гужовій повозці з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В ході огляду місця події виявлено та вилучено 14 фрагментів прозорого скла, три змиви на марлевих тампонах, які в подальшому направлені на експертне дослідження.

З метою спростування або встановлення причетності ОСОБА_4 до скоєння злочину для проведення зазначеної експертизи 13.07.2018 року заступником керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , вилучення яких доручено стороні обвинувачення.

При ознайомленні ОСОБА_4 з постановою прокурора про відібрання біологічних зразків останній відмовився від їх добровільного надання, про що надав заяву.

Таким чином, необхідність примусового отримання зразків крові у ОСОБА_4 слідчий пов`язує з проведенням експертизи з метою встановлення можливої причетності останнього до вчиненого кримінального правопорушення, а також для швидкого, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, що прямо передбачено ст. 2 КПК України.

Заступник начальника СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, що не є перешкодою для розгляду клопотання.

Перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, біологічні зразки для проведення експертизи відбираються за правилами, установленими для проведення освідування особи (ст. 241 КПК).

Звертаючись до положення ч. 1 ст. 241 КПК слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого. Тобто, з викладеного слідує, що відібрання біологічних зразків для експертизи можливе у осіб, які перебувають у процесуальному статусі підозрюваного (ст. 42 КПК), потерпілого (ст. 55 КПК), свідка (ст. 65 КПК).

Також, відповідно до положень статей 241, 245 КПК України, клопотанню сторони кримінального провадження про примусове відібрання біологічних зразків повинна передувати відмова особи у добровільному наданні біологічних зразків.

За вимогами статей 241, 245 КПК України, підставою для подачі клопотання сторони кримінального провадження про примусове відібрання біологічних зразків є призначена у кримінальному провадженні конкретна експертиза, для вирішення питань якої повинні бути відібрані біологічні зразки.

Окрім того, відповідно до положень ст. 245 КПК України, у примусовому порядку можуть бути відібрані лише біологічні зразки.

Звертаючись з даним клопотанням, слідчий мотивувала його тим, що необхідно примусово відібрати у ОСОБА_4 біологічні зразки для проведення експертиз та встановлення його можливої причетності до вчинення злочину.

Водночас, за приписами ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з ч. 2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Практика ЄСПЛ вказує, що є порушенням свободи обвинуваченої особи не свідчити проти себе коли до особи застосовується фізичний примус, тиск (рішення у справі «Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 р., заява № 54810/00).

Таким чином, примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких.

Слідчий суддя зауважує, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки. Якщо ж доказ, отриманий таким чином, згодом буде розтлумачено як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини особи, він є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст. 6 Конвенції, а отже клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 164, 241, 245 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про надання дозволу слідчому, прокурору на здійснення відбирання біологічних зразків крові та слини примусово у ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1