АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2353/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
24 травня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, -
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 02 червня 2018 року включно щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту за адресою квартири АДРЕСА_2 .
В обгрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, при цьому жодних слідчих дій не проводиться, нова підозра ґрунтується лише на свідченнях іншого підозрюваного ОСОБА_12 , в той час як підозрюваний знаходиться під вартою з 15 грудня 2017 року. Адвокат стверджує про те, що тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу та додає про відсутність доказів того, що ОСОБА_13 у листопаді 2017 року знаходився на ділянці автодороги Київ-Могилів- Подільський, де був злочин, оскільки він у цей час знаходився у м. Одесі, де його бачили і сусіди, і офіціанти у кафе. Адвокат стверджує про відсутність доказів причетності ОСОБА_14 до злочину, що відбувся 19.11.2017 року.
Крім того, апелянт зазначає про те, що при проведені обшуку квартири, де мешкає ОСОБА_13 не було знайдено будь-яких речей чи документів, що б могли вказувати на причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину. Додає про відсутність доказів на підтвердження зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також адвокат акцентує увагу суду на те, що у підозрі зазначається як доказ лише свідчення ОСОБА_15 , який також є підозрюваним, який вказує на детальний план злочинних дій, але наявність цього плану та його складові елементи є лише припущенням сторони обвинувачення, оскільки жодним чином не підтверджено факту перебування ОСОБА_14 саме за місцем скоєних злочинів. Додає, що потерпілими також не надано свідчень та не впізнано серед невстановлених осіб-нападників саме ОСОБА_8 .
У підсумку захисник вказує на те, що необхідність закінчення судових експертиз та проведення пред`явлення для впізнання не є законною підставою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою та вказує, що слідчим суддею застосовано найсуворіший вид запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
14.12.2017 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст.187 КК України.
15.12.2017 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.02.2018.
05.01.2018 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187,ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.14, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_11 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року задоволено та продовжено щодопідозрюваного ОСОБА_14 строк тримання під вартою до 02 червня 2018 року включно.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_14 під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури,встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_14 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_14 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_23 інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_23 інкримінованих кримінальних правопорушень доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду місця події від 13.12.2017, протоколі обшуку автомобіля ОСОБА_8 марки Тойота Яріс, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі допиту свідка ОСОБА_24 , протоколі допиту свідка ОСОБА_25 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_26 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_27 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_28 .
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Посилання апелянта на відсутність у матеріалах провадження доказів на підтвердження того, що ОСОБА_13 у листопаді 2017 року знаходився на ділянці автодороги Київ-Могилів- Подільський, де був злочин, оскільки він у цей час знаходився у м. Одесі, де його бачили і сусіди, і офіціанти у кафе та відсутність доказів причетності ОСОБА_14 до злочину, що відбувся 19.11.2017 року, спростовуються доданими до клопотання доказами. З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на не підтвердження стороною обвинувачення факту перебування підозрюваного саме за місцем скоєних злочинів та існування плану злочинних дій, на який вказує ОСОБА_15 .
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_14 на свободу, у зв`язку із чим вимоги апеляційної скарги стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків. передбачених ст. 177 КПК України, слід визнати непереконливими.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_14 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання адвоката на ті обставини, що з моменту отримання письмового повідомлення про підозру, жодних слідчих дій не проводиться, оскільки приймаючи рішення слідчий суддя пересвідчився у наявності обставин, які перешкоджають закінчити досудове розслідування і відсутність яких мала би бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, що у цьому випадку не мало місця.
Посилання захисника на те, що єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 слідчий суддя визнав тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, необхідність закінчення судових експертиз та проведення пред`явлення для впізнання, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Твердження сторони захисту про те, що при проведенні обшуку квартири, де мешкає ОСОБА_8 не знайдено речей чи документів, які б вказували на його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, слід визнати передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання особи під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги апелянта щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.
Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, якою задоволеноклопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 02.06.2018 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4