П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2012 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков А.В.

при секретарі Попчук Т.М.

з участю прокурора Брагіна І.С.

слідчого Стуковенкова О.В.

захисників Абліцової Ю.М., Почерпайло А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління ГСУ СБ України капітана юстиції Стуковенкова О.В., погодженого із заступником Генерального прокурора України Блажівським Є. В., про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту:

ОСОБА_30, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Києва, українець, громадянин України, освіта вища, розлучений, працював заступником міського голови м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, зі слів має на утриманні неповнолітнього сина 1995 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий, обвинувачуваний у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник 2 відділення 1 відділу 1 управління ГСУ СБ України капітан юстиції Стуковенков О.В, за згодою заступника Генерального прокурора України, вніс до суду подання про обрання міри запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_30., який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Як вбачається з матеріалів подання та долучених до них матеріалів кримінальної справи, 11.11.2011 року відносно ОСОБА_30. було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_30. обвинувачується у тому, що 14.02.2008 року виконуючи обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області, перебуваючи у приміщенні Головного управління по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, будучи службовою особою, умисно, діючи в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 ОСОБА_24 С, ОСОБА_25, ОСОБА_26, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби та в порушення ст.26 ЗУ Про державну експертизу землевпорядної документації, яка забороняє втручатися будь-кому в проведення державної експертизи, дав усну вказівку підпорядкованому йому працівнику ОСОБА_27 підготувати цілком позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

При цьому, коли ОСОБА_27 повідомила, що вже проводила державну експертизу даного проекту, під час якої виявила численні порушення, які до цього часу не усунуті, що є перешкодою для видачі позитивного висновку, то Іванюк А.А. пригрозив останній звільненням, у разі невиконання його злочинної вказівки.

14.02.2008 року виконуючий обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області ОСОБА_30., надалі зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи у приміщенні Головного управління по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, будучи службовою особою, умисно, діючи в інтересах 22-ох вказаних громадян, з використанням свого службового становища, оскільки відповідно до п. 3.5.7. Методики проведення державної експертизи та ст. 35 ЗУ Про державну експертизу землевпорядної документації, висновки державної експертизи землевпорядної документації є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником лише після їх затвердження керівником обласного головного управління земельних ресурсів та скріплення печаткою, всупереч інтересам служби, затвердив шляхом підписання і скріплення гербовою печаткою позитивний висновок №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

При цьому, ОСОБА_30. достовірно знав, що зауваження первинної експертизи по даному проекту не усунуті, а тому, внаслідок наявності численних порушень нормативно - правових актів при відведенні ділянок, підготовка та видача позитивного висновку №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної землевпорядної експертизи по вказаному проекту землеустрою порушує принципи державної землевпорядної експертизи, передбачені ст. 5 ЗУ Про державну експертизу землевпорядної документації, і є незаконною.

Крім того, 14.02.2008 року ОСОБА_30., обіймаючи посаду виконуючого обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області, перебуваючи в приміщенні Головного управління за адресою м. Київ вул. Серпова, 3/14, будучи службовою особою, діючи умисно, оскільки він достовірно знав, що, внаслідок наявності численних порушень нормативно - правових актів при відведенні ділянок, видача позитивного висновку №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації по вказаному проекту землеустрою є незаконною, тобто усвідомлював суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел на зловживання службовим становищем в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 ОСОБА_24 С, ОСОБА_25, ОСОБА_26 затвердив шляхом підписання і скріплення печаткою позитивний висновок №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

У такий спосіб виконуючий обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області ОСОБА_30. засвідчив завідомо неправдивий документ - висновок №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації, форма та зміст якого визначені Порядком реєстрації об'єктів державної експертизи землевпорядної документації та типової форми її висновку, затвердженим постановою КМУ №974 від 12.07.2006 року.

Оскільки, відповідно до п. 3.5.7. Методики проведення державної експертизи та ст. 35 ЗУ Про державну експертизу землевпорядної документації, висновки державної експертизи землевпорядної документації є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником лише після їх затвердження керівником обласного головного управління земельних ресурсів та скріплення печаткою, то у такий спосіб ОСОБА_30. надав висновку №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації юридичної сили.

Розпорядження Васильківської РДА №654 від 31.03.2008 року, на підставі позитивного висновку №7-96е від 14.02.2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації, було затверджено проект землеустрою та передано у власність 22-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Мархалівської сільської ради земельні ділянки загальною площею 44 га, які перебували у постійному користуванні СБ України.

31.03.2008 року Васильківським районним відділом КРФ ДП Центр ДЗКгромадянам були видані державні акти на право власності на незаконно відведені земельні ділянки.

Таким чином, внаслідок таких злочинних дій виконуючого обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області ОСОБА_30., виконуючого обов'язки начальника Управління земельних ресурсів у Васильківському районі ОСОБА_31., охоронюваним законом інтересам держави спричинено тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, оскільки з державної власності незаконно вибула земельна ділянка, площа якої в адміністративних межах Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області за межами населеного пункту села Мархалівка складає 38,65 га, а площа в межах населеного пункту села Мархалівка Васильківського району Київської області складає 5,35 га, загальною вартістю, згідно з висновком судово будівельної експертизи №11255 від 15.12.2008 року - 69 960 000 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на момент вчинення злочину.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2011 року було надано дозвіл Головному слідчому управлінню СБ України на затримання ОСОБА_30, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинувачуваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України та доставку його в суд під вартою для вирішення питання про обрання запобіжного заходу

На підставі вищесказаної постанови суду 20.05.2011 року ГСУ СБ України було затримано ОСОБА_30. та предявлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України

У поданні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_30. до вчинення інкримінованих йому дій, а також в обґрунтування необхідності тримання обвинуваченого під вартою, слідчий посилається на обовязкове врахування характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочинів, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один з яких, передбачений ч.2 ст.364 КК України, є тяжким і за нього законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, вказаний вид запобіжного заходу потрібно обрати з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від слідства та виконання процесуальних рішень, оскільки ніякі інші, передбачені ст. 149 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, під час якого обвинувачений буде ізольований і не матиме змоги вплинути на хід досудового слідства, завадити його завершенню у встановленому законом порядку, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_30.

При цьому до суду від захисника ОСОБА_30. Абліцової Ю.М. надійшла скарга на незаконне затримання її підзахисного 20.05.2012 р., яка підлягає розгляду одночасно із поданням про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.ст.106, 165-2 КПК України.

На обґрунтування незаконності затримання її підзахисного Абліцовою Ю.М. зазначено, що, як підстави для затримання у протоколі затримання ОСОБА_30. вказано показання потерпілих, очевидців, які прямо вказали на особу, яка вчинила злочин, хоча у вказаній кримінальній справі немає ні потерпілих ні свідків. При цьому також невідповідним дійсним обставинам є посилання у протоколі, як на підставу до затримання на наявність інших даних, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні злочину, коли ця особа намагалась втекти або коли вона не має постійного місця проживання, або коли не встановлено особу підозрюваного. Вказані посилання у повній мірі суперечать дійсним обставинам, оскільки ОСОБА_30. втекти не намагався, має постійне місце поживання та реєстрації, його особа встановлена. Також слідчим фальсифікуються матеріали справи, з наміром викликати у суду враження, що ОСОБА_30. ухиляється від слідства, хоча матеріали кримінальної справи не містять жодних доказів належного виклику її підзахисного до органу досудового слідства. При цьому також досудове слідство проводиться особою, яка у відповідності до ст. 102 КПК України не повноважна порушувати кримінальну справу та проводити по ній слідство, у відповідності до ст. 112 КПК України справа на підслідна ГСУ СБ України.

Також вказана скарга містить посилання на відсутність у діях ОСОБА_30. складу злочину, однак враховуючи те, що на даній стадії кримінального процесу суд не повноважний розглядати й заздалегідь вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті, вказані посилання у судовому засіданні не досліджувались та їм не наддавалась правова оцінка. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадії розгляду подання про обрання запобіжного заходу чи скарги на незаконне затримання, є недопустимою.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, допитавши обвинуваченого ОСОБА_30., який заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надав пояснення про те, що не знав, про оголошення його у розшук, у звязку із тим що має захворювання печінки і гіпертонію, тричі виїжджав із місця свого проживання та перебував на лікуванні у м. Трускавець, також відвідував релігійні памятки, просив скаргу задовольнити та визнати його затримання незаконним, його захисників, які заперечували проти задоволення подання та просили обрати їх підзахисному запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, скаргу просили задовольнити та визнати затримання їх довірителя незаконним з викладених у ній підстав, вислухавши пояснення слідчого, який обґрунтував подання та надав пояснення щодо обставин затримання ОСОБА_30., думку прокурора, який підтримав подання, а у задоволенні скарги просив відмовити, вважаю за необхідне подання задовольнити, а скаргу на незаконне затримання залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 115, 106, 107 КПК України слідчий вправі затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі за наявності однієї з таких підстав:

1. коли цю особу застали при вчиненні злочину або безпосередньо після його вчинення;

2. коли очевидці, в тому числі і потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин;

3. коли на підозрюваному або на його одягу, при ньому або в його житлі буде виявлено явні сліди злочину.

При наявності інших даних, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні злочину, її може бути затримало лише в тому разі, коли ця особа намагалася втекти, або коли вона не має постійного місця проживання, або коли не встановлено особи підозрюваного.

Судом встановлено, що 11.11.2011 року начальником 2 відділення 1 відділу 1 управління ГСУ СБ України капітаном юстиції Стуковенковим О.В., та за результатами розслідування матеріалів кримінальної справи № 400 було прийнято рішення про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_30. за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України .

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінальної справи, 20.05.2012 року до приміщення УСБУ у Київській області було доставлено затриманого на підставі постанови суду від 21.11.2011 р. ОСОБА_30., якому 20.05.2012 р. було вручено постанову про порушення кримінальної справи відносно нього , про що свідчить його особистий підпис.

У звязку із тим, що матеріали кримінальної справи містили покази очевидців, які прямо вказали на особу як на таку, що вчинила злочин (а саме свідка ОСОБА_32), а також на підставі постанови суду від 21.11.2011 р., якою було надано дозвіл на затримання ОСОБА_30., слідчим було прийнято рішення про затримання ОСОБА_30., про що 20.05.2012 р. у період з 14 год 24 хв до 14 год 47 хв год. було складено відповідний протокол та фактично затримано ОСОБА_30. в УСБУ у Київській області за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 55/2 та 20.05.2012 р. направлено повідомлення про затримання до прокуратури разом з копією протоколу затримання також про затримання ОСОБА_30. було повідомлено його дружину ОСОБА_29

Таким чином суд приходить до висновку, що слідчим під час затримання ОСОБА_30., було повно та всебічно дотримано вимог ст.ст. 106, 106-1 та 115 КПК України щодо порядку та законності затримання останнього, у слідчого на момент затримання ОСОБА_30. були достатні дані для прийняття рішення про його затримання.

При цьому суд не приймає до уваги посилання захисника Абліцової Ю.М. на те, що досудове слідство проводиться особою, яка у відповідності до ст. 102 КПК України не повноважна порушувати кримінальну справу та проводити по ній слідство, у відповідності до ст. 112 КПК України справа не підслідна ГСУ СБ України, оскільки, ОСОБА_33., як начальником відділення відділу управління ГСУ СБ України, у відповідності до ст. 102 КПК України, повноважений порушувати та проводити досудове слідство у вказаній категорії справ, а підслідність як вбачається з матеріалів кримінальної справи, визначена постановою Генеральної прокуратури України від 11.11.2011 р., що не суперечить нормам чинного КПК.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_30., який обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один з яких є тяжким, за місцем реєстрації не проживає, довгий час перебував у розшуку, використовуючи своє службове становище та звязки може вплинути на хід досудового слідства та свідків, вважаю, що наведені в поданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, та від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, а тому застосування більш мяких запобіжних заходів може не забезпечити належної її процесуальної поведінки.

При цьому суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого на те, що він тривалий час був відсутнім за місцем свого проживання у звязку із тривалим лікуванням, при цьому про порушення кримінальної справи відносно нього повідомлений належним чином не був, оскільки матеріали кримінальної справи містять докази виклику ОСОБА_30. за місцем роботи та проживання, а також про обізнаність його рідних про виклик до слідчого.

При обранні запобіжного заходу судом враховано також вік обвинуваченого, сімейний стан - те, що він розлучений та має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_5, його стан здоровя, а саме, наявність захворювання печінки та гіпертонію (зі слів обвинуваченого), які не входять до переліку хвороб, які унеможливлюють тримання особи під вартою, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні звязки та спосіб життя.

Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність і для забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю необхідним обрати йому запобіжний захід - взяття під варту.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 165, 165-1 та 165-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Обрати ОСОБА_30, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Визнати законним затримання ОСОБА_30 начальником 2 відділення 1 відділу 1 управління ГСУ СБ України капітаном юстиції Стуковенковим О.В. на підставі протоколу затримання особи від 20.05.2012 року.

Контроль за виконання постанови покласти на Генерального прокурора України, направивши йому копію постанови.

На постанову судді до Апеляційного суду міста Києва прокурором, обвинуваченим, протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови судді.

Суддя Трубніков А.В.