У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2889/18

№ 1-кс/183/506/18

21 травня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 19.05.2018 року до ЄРДР за № 0000959, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, офіційно не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

- у вересні 2017 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 за ч. 2, 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 19 травня 2018 року приблизно о 20.10 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу будинку 35 по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19.05.2018 року приблизно о 20.15 годині, знаходячись поблизу будинку 35 по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_8 , наніс один удар кулаком правої руки в область підборіддя, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, закриваючи своє обличчя руками, а ОСОБА_7 знову наніс йому один удар кулаком правої руки по рукам потерпілого, якими останній закривав своє обличчя.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку зірвав з правого плеча ОСОБА_8 , сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 760 грн. та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , та з поясу потерпілого зірвав портативну колонку марки «JBL», чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

19 травня 2018 року відомості за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_8 внесені до ЄРДР за № 0000959 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

20 травня 2018 року о 00.30 годині ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 на теперішній час у Новомосковському міськрайонному суді розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 за ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, а тяжкість покарання яке може бути призначено ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, буде спонукати останнього ухилятися від слідства та суду, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також на теперішній час ОСОБА_7 , згідно ухвали суду, перебуває під цілодобовим домашнім арештом, який останній порушує та знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 законного джерела доходу не має, відносно останнього у Новомосковського міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050 за ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України, однак незважаючи на це, останній на шлях виправлення не стає, про що свідчить обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що вказує на стійку кримінальну направленість його поведінки, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, завірив слідчого суддю в тому, що не буде порушувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, буде з`являтися до слідчого та суду за першою вимогою.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається в клопотанні. Просила відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2018 року; протоколу огляду місця події від 19.05.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.05.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2018 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 від 19.05.2018 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 ; постанови про визнання та залучення речових доказів від 20.05.2018 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 зазначила, що надані письмові докази в обґрунтування підозри є неналежними, тому не доводять вину її підзахисного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому слідчий суддя вважає, що при обранні запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею не повинний надаватися аналіз належності наданих слідчим доказів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 хоча раніше не судимий, але в провадженні Новомосковського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, за яким ОСОБА_7 обвинувачується у ряді кримінальних правопорушень, в тому числі, віднесених законом до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на тривалий строк, остаточне рішення у якому на даний час не прийнято судом. У зазначеному кримінальному провадженні до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою колегії суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року був змінений на цілодобовий домашній арешт по 23.05.2018 року. При цьому ОСОБА_7 на теперішній час підозрюється у скоєнні 19.05.2018 року кримінального правопорушення. А тому, при відсутності доказів того, що ОСОБА_7 в зазначений період порушував умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 червня 2018 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1