ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1756/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000009 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обіймаючого посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-ХІV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 551-ХІV, 22.11.2017 року, в умовах особливого періоду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, будучи придатним до проходження військової служби, самовільно, без дозволу командування, без поважних причин не прибув вчасно до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташованого в зоні АТО ( АДРЕСА_3 ), направившись до свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 10.02.2018 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону (м. Київ, вул. Поліська, 28) і заявив про себе.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених у мотивувальній частині вироку, він, проходячи військову службу за контрактом, розуміючи свої обов`язки, пов`язані з проходженням такої служби, 22.11.2017 року не з`явився до військової частини. Пояснив, що спочатку він відпросився на лікування, пов`язане з варикозною хворобою ніг, але потім у військову частину не приїхав. В подальшому зрозумів, що вчинив неправильно, тому сам, добровільно, з`явився до прокуратури. Вказав, що фактично при укладенні контракту з його боку сталось непорозуміння щодо умов проходження служби та військової спеціальності. Зазначив, що належні висновки зробив, по вчинене щиро шкодував.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у тому, що він, будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був, має хронічне захворювання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, те, що менше ніж за два місяці обвинувачений зрозумів протиправність вчиненого, з огляду на особу винного, його ставлення до скоєного, наявності по справі трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя