ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська області від 18 жовтня 2018 року задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування починаючи з 16.20 години 17 жовтня 2018 року та до 00.01 години 12 грудня 2018 року. Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 140 960 грн.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що прокурор довів наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, запобігти якому буде неможливо в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, слідчий суддя критично оцінив доводи сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки у підозрюваного не буде існувати перешкоди для вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичного засобу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги, захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, передбачені ст. 177 КПК України. Також судом не взято до уваги, що, всупереч вимогам ст. 183 КПК України, прокурором у клопотанні не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. При цьому, не були враховані ті обставини, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, джерела доходу, на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, підозру було вручено не йому, а його цивільній дружині, з якою він останнім часом не спілкувався, а лише допомагав своїм дітям, та від органів досудового розслідування не переховувався. Звертає увагу, що слідчий суддя не взяв до уваги й п.п. 3,4,5 ч.1 ст. 178 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000248 від 25 січня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 16 червня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що в апеляційному порядку захисником не оскаржується.
Що стосується встановленого слідчим суддею ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, з урахуванням відомостей про особу останнього, тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є реальним.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження та дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених ризиків у провадженні. Отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про неповне дослідження слідчим суддею всіх обставин провадження та особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу. При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних інших відомостей, ніж ті, що містяться у матеріалах провадження, які слідчим суддею не досліджувались, однак могли вплинути на його висновки, в апеляційній скарзі не зазначено та суду апеляційної інстанції не надано.
Посилання захисника на те, що у клопотанні прокурора відсутні факти неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки матеріали провадження містять відомості про його ухилення від органів досудового розслідування, що дає підстави вважати обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав погодитись з тим, що ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру з огляду на те, що такі обставини суперечать матеріалам провадження.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4