Справа № 175/251/15-к
Провадження № 1-кп/175/147/16
Ухвала

Іменем України

03 вересня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001054 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 16 січня 2015 року водій ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за наступних обставин.
08 травня 2014 року близько 02 години 10 хвилин він, керуючи приналежним ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 5» технічно справним автомобілем «ГАЗ-3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух зі сторони міста Дніпропетровська по автодорозі «Знаменка-Луганськ-Ізварино» в напрямку міста Новомосковська Дніпропетровської області в правому ряді руху, з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю близько 60 км/годину, яка більш точно органом досудового слідства невстановлена.
В дорозі, в районі 224 км + 800 метрів зазначеної автодороги та будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася на проїжджій частині на полосі його руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду перешкоди не прийняв, в результаті чого допустив на неї наїзд.
При наїзді пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден, забійно-рваних і рваних ран, крововиливів, переломів ребер, тазу, крижі, остистих відростків, розриву нирки, селезінки, які ускладнились розвитком шоку і призвели до смерті.
Дорожньо-транспортна пригода відбулась через грубе порушення
водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.3, 1.5 і 12.3 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про судове доручення, яке обґрунтовував невиконанням органом досудового розслідування у повному обсязі вимог суду, викладених у попередніх ухвалах.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання та звернули увагу, що на протязі тривалого часу органом досудового розслідування ігноруються ухвали суду про доручення виконати певні слідчі дії, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. Крім того, захисники повідомили, що про проведення слідчого експерименту 28.03.2018 року їх не поставили до відому ні по телефону, ні шляхом вручення поштового відправлення. Захисник ОСОБА_4 також зазначила, що за адресою, на яку направлено повідомлення на її ім`я, вона не проживає з 1995 року, при тому, що на офіційному сайті реєстру адвокатів України зазначена вірна адреса, на яку їй не надходила будь-яка кореспонденція від органів досудового розслідування щодо участі у слідчій дії 28.03.2018 року по цьому кримінальному провадженню.

Обвинувачений підтримав позицію захисників.

Обсудивши заявлене клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України).

За приписом ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У частині другій цієї статті зазначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Суд виконав ці вимоги закону і за клопотанням прокурора своєю ухвалою від 06 грудня 2017 року доручив органу досудового розслідування провести: 1) додаткові слідчі експерименти з обвинуваченим ОСОБА_6 і свідком ОСОБА_8 по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08 травня 2014 року близько 02 години 10 хвилин в районі 224 км + 800 метрів автодороги «Знаменка-Луганськ-Ізварино» та будинку АДРЕСА_1 ; 2) у ході проведення слідчих експериментів здійснити заміри контактуючих об`єктів, а саме де знаходилася потерпіла ОСОБА_7 , автомобіль ОСОБА_6 і свідок ОСОБА_8 ; 3) слідчі експерименти провести з обов`язковою участю експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР, експерта сектору автотехнічних експертиз Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, із обов`язковим застосуванням повної відеофіксації та технічних засобів вимірювання, складанням схем і планів.

Про дату, час і місце проведення слідчих експериментів належним чином повідомити захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , неявка яких без поважних причин не є перешкодою для їх проведення.

Приймаючи таке рішення, суд враховував, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2016 року було скасовано вирок Дніпропетровського районного суду від 30 травня 2016 року про засудження ОСОБА_6 за вчинення злочину, кримінальна відповідальність за який передбачена ч.2 ст.286 КК України, та що обставини, на які посилається сторона обвинувачення, мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даному кримінальному провадженні, але не були перевірені під час досудового розслідування та першого судового розгляду.

У подальшому судом ухвалами від 02 січня, 05 і 28 лютого 2018 року продовжувалися строки виконання судового доручення на підставі ухвали від 06 грудня 2017 року.

Однак, вимоги суду у повному обсязі не виконані, а саме проведено лише слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , при цьому у відсутність захисників, які не були належним чином повідомлені про дану слідчу дію. Доказів того, що обвинувачений та захисники ігнорували чи якимось іншим чином перешкоджали виконанню судового доручення, матеріали судового доручення, що надійшли до суду 30 березня 2018 року, не містять.

На даний час прокурор також не надав таких даних.
У зв`язку з вищевикладеним і дотриманням розумних строків (ст.28 КПК України), у задоволенні клопотання слід відмовити.

Посилання прокурора на необхідність виконання вимог Апеляційного суду Дніпропетровської області, викладених в ухвалі від 29 липня 2016 року, суд вважає слушними, але звертає увагу, що ці вимоги обов`язкові не тільки для суду першої інстанції, а й для прокурора та слідчого під час виконання судового доручення.

Однак, виходячи з наведеного вище, вимоги щодо всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України) та обов`язку доказування цих обставин (ст.92 КПК України), не були дотримані прокурором і слідчим на протязі тривалого часу із причин, які не можна розцінити як поважні, та які б давали суду підстави для задоволення аналогічного клопотання сторони обвинувачення в четвертий раз.

Керуючись ст.ст.333, 363, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001054 прокурора ОСОБА_3 залишити без задовольння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1