Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року
м. Київ

справа № 640/2449/16-к
Провадження № 51-6365ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Київського районного суду м. Харкова

від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 03 квітня 2018 року в межах кримінального провадження

№ 0000830 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.

Встановлені обставини
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації усього особистого майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без задоволення,

а вирок місцевого суду без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржувані судові рішення стосовно ОСОБА_5

та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, формально вказуючи на порушення місцевим судом вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК, захисник у

касаційній скарзі доводів, у чому саме, з огляду на вимоги ст. 412 КПК, полягали істотні порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування рішення місцевого суду касаційним судом фактично не наводить.
При цьому твердження захисника щодо невмотивованості ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 370 КПК також належним чином не обґрунтовано, оскільки не наведено конкретних доводів, яким чином це перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
У касаційній скарзі не зазначено, чи заявлялися стороною обвинувачення в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи апеляційної скарги захисника в порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і не оцінив,внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також касаційна скарга захисника не містить конкретних обґрунтувань щодо неправильного застосування кожним судом (першої та апеляційної інстанцій) закону України про кримінальну відповідальність, із огляду на положення

ст. 413 КПК.
Усупереч ч. 6 ст. 427 КПК захисником до касаційної скарги не долучено її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Відсутність у касаційній скарзі зазначених обґрунтувань та недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Київського районного суду м. Харкова

від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 03 квітня 2018 року і встановити десятиденний строк із дня отримання ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3