Єдиний унікальний номер 722/509/18
Номер провадження 1-в/722/72/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК № 67 ОСОБА_4

та в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,-

ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_5 17.04.2018 року звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

У судовому засіданні засуджений уточнив та підтримав подане ним клопотання та просив суд замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт. Доповнив, що під час відбування покарання в колонії працював в міру забезпечення його матеріалами. При цьому, в шахті працювати він не міг, оскільки хворіє на псоріаз, при якому сирість і порох протипоказані. Заяву про відмову від участі в програмах диференційованого виховного впливу в 2012 році він написав, не розуміючи її змісту, а персонал установи йому не роз`яснив. Пізніше він подав заяву про зарахування до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», в якій приймає участь.

Представник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки вважав, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не досяг ступеня виправлення, передбаченого ст.82 КК України.

Представник спостережної комісії Сокирянської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, якою у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.
Прокурор Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання засудженого не заперечував.

Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши документи, надані адміністрацією колонії на запит суду, матеріали особової справи засудженого, допитавши свідків, суд встановив наступне:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений: вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 28.08.2003 року за ст.ст. 185 ч.3, 304 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2012 року за ст.ст.121 ч.2, 71 КК України на 10 років позбавлення волі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Кінець строку відбування покарання 10.02.2020 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час відбув більше половини строку призначеного покарання.

Згідно характеристики, затвердженої 19.04.2018 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 в державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 24.06.2012 року. По прибуттю до установи і по травень 2014 року, а також в період з листопада 2016 року по травень 2017 року та в лютому 2018 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався. В періоди з червня 2014 року по жовтень 2016 року, з червня 2017 року по лютий 2018 року та з березня 2018 року по даний час працевлаштований різноробочим виробничої майстерні установи. До роботи відноситься посередньо, визначені змінні завдання виконує в межах забезпечення необхідними матеріалами для виготовлення продукції. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарання виконує неохоче. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них посередньо. За час відбування покарання в колонії здобув спеціальність «Електрогазозварювальник», закінчивши навчальний центр, який функціонує в установі. В даний час приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

З довідки №135 від 18.04.2018 року, виданої відділом організації та нормування праці колонії судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття до СВК періодично працював, поставлені йому змінні виробничі завдання виконував в межах забезпечення матеріалами та замовленнями.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що з 1997 року він працював на посаді начальника деревообробного цеху колонії, в в червні 2017 року даний цех реорганізовано в виробничу дільницю, начальником якої його призначено. Засуджений ОСОБА_5 у ввіреній йому дільниці працює з 2014 року. Засуджений до роботи відноситься добре, всі завдання виконує в межах забезпечення матеріалами та замовленнями, часто виконує важку та небезпечну роботу, яку інші засуджені відмовляються виконувати, без зволікань виконує роботи з благоустрою дільниці. Щодо відношення до роботи до засудженого у нього жодних претензій не було. Засуджений звертався до нього з приводу забезпечення його роботою для виконання норм виробітку, однак він у цьому відмовив внаслідок відсутності роботи. Встановлені норми виробітку ОСОБА_5 не виконує, у зв`язку з відсутністю необхідної кількості замовлень на дерев`яні вироби, а також сезонним навантаженням. З листопада 2016 року по травень 2017 року засуджений не працював, оскільки цех припинив свою роботу та ще не був реорганізований.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.

Згідно з п.11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.

Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 починаючи з 23.07.2014 року по даний час дотримується вимог режиму утримання.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 судом встановлено, що він з листопада 2017 року перебуває на посаді начальника відділення №6 колонії та знає засудженого ОСОБА_5 як відбуваючого покарання в даній дільниці. Характеризує останнього як спокійного, врівноваженого, неконфліктного, однак неенергійного у виконанні доручень. В період його роботи на даній посаді засуджений подав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», приймає участь в змаганнях з шахів, лекціях, однак не проявляє жвавості, можливо внаслідок рис свого характеру. В поведінці засудженого вбачаються позитивні зрушення, тому, на його думку, останній заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Довідкою про заохочення та стягнення засудженого підтверджується, що за час відбування покарання ОСОБА_5 жодного разу не заохочений. У період перебування в колонії допускав порушення режиму відбування покарання (не заправив своє спальне місце за встановленим зразком, курив у не відведеному місці), за що у двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Витягом з протоколу №4/2016 року від 25.02.2016 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією ОСОБА_5 відмовлено у клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не довела свого виправлення.

Згідно дослідженої довідки медичної частини державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 18.04.2018 року №144 судом встановлено, що ОСОБА_5 , 25.06.2012 року був комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Псоріаз, розповсюджена форма. Працездатний з працевлаштуванням. В теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховного характеру, які проводяться у дільниці, відвідує, реагує на них позитивно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів той факт, що він став на шлях виправлення.

Згідно вимог ч.1 ст.57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Із дослідженої в судовому засіданні довідки ТДВ «НОВА БУДОВА СІТІ» №08 від 14.03.2018 року встановлено, що вказане підприємство гарантує взяти на роботу ОСОБА_5 та гарантує йому мінімальний розмір заробітної плати.

Інформація щодо працевлаштування ОСОБА_5 відповідає дійсності, про що свідчить письмове повідомлення начальника Кам`янець-Подільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за наслідками проведеної перевірки.

Крім цього, із змісту довідки, виданої Гуменецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за №254/01-24 від 14.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі буде проживати в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

При цьому, суд вважає, що ступінь виправлення засудженого, зазначений в матеріалах особової справи засудженого, не відповідає дійсній характеристиці засудженого, встановленій в судовому засіданні, тому не погоджується з нею.

Разом з тим, суд вважає, що під час відбування заміненого судом покарання у виді виправних робіт із заробітку засудженого ОСОБА_5 слід відраховувати 20 відсотків в дохід держави.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65 КВК України, ст.57, 82 КК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , невідбуту частину покарання у виді 01 року 09 місяців 13 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням, призначеним вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2012 року за ст.ст.121 ч.2, 71 КК України у виді 01 року 09 місяців 13 днів виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статях 71 і 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» для виконання, засудженому ОСОБА_5 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1