11-сс/775/276/2018(м)
263/9890/18

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Маріуполі Донецької області апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Арзні Абовянського району Вірменії, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 14.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2018 року, більш точну дату в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 за допомогою засобів зв`язку звернувся до раніше знайомого ОСОБА_11 і запропонував останньому за певну грошову винагороду здійснити вимагання грошових коштів у сумі 10 тисяч доларів США з ОСОБА_12 , з яким він раніше здійснював підприємницьку діяльність, із погрозою застосування насильства по відношенню до останнього.

ОСОБА_11 , порадившись з ОСОБА_13 , надав свою згоду на пропозицію ОСОБА_10 стосовно вимагання грошових коштів з ОСОБА_12

ОСОБА_13 , маючи певні зв`язки у кримінальних колах, звернувся до ОСОБА_14 , який має певний авторитет на території м. Краматорська Донецької області і ознайомив останнього із злочинним планом щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 під загрозою застосування насильства. ОСОБА_14 надав згоду на пропозицію ОСОБА_13 , після чого на виконання злочинного плану ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 залучив до виконання злочинного наміру довірених осіб, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 і розподілив обов`язки між ними.

В період часу з 05.04.2018 року по 29.05.2018 року, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 на виконання раніше обумовленого злочинного плану щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 , зустрічалися з ним, висловлювали погрози на адресу останнього, ОСОБА_12 на їх вимогу неодноразово передавав грошові кошти: у сумі 5000 грн. бармену магазину «Апетит», кошти у сумі 25 000 грн., а також у сумі 30 000 грн. на картковий рахунок, який йому надіслав ОСОБА_13 , у сумі 5 000 грн., на картковий рахунок, який йому надіслав ОСОБА_15 .

Також, 19.04.2018 року, приблизно о 19.00год., точний час під досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_16 на виконання раніше обумовленого злочинного плану, перебуваючи біля кафе «Крила» у м.Краматорськ Донецької області, запропонував ОСОБА_12 зайти до приміщення вказаного закладу, у період часу приблизно з 19.15год. до 20.30год., у цьому ж кафе, ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , з метою вимагання грошових коштів, висловлював на адресу ОСОБА_12 погрози вбивства та застосування тяжких тілесних ушкоджень, після чого разом з указаними присутніми особами, наполягав на тому, щоб останній заклав своє майно у ломбард, після чого віддав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 10 тисяч доларів США.

30.05.2018 року о 08.00год. ОСОБА_9 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.06.2018 року щодо ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 28.072018 року включно без визначення розміру застави.

Постановою заступника прокурора Донецької області від 16.07.2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 до 6 місяців, тобто до 30 листопада 2018 року.

За вказаним кримінальним провадженням 20.07.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 на 60 днів без визначення розміру застави, мотивоване тим, що у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.07.2018 року задоволено клопотання слідчого і продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» на 60 днів до 20.09.2018 року включно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання або встановити розмір застави, звільнити ОСОБА_9 з-під варти негайно із залу суду.

Зазначає, що судовий розгляд клопотання слідчого судом першої інстанції проведений без перекладача і перекладу процесуальних документів, які складені української мовою, а його підзахисний володіє ассирійською мовою, російською виключно для побутового спілкування, українською мовою взагалі не володіє.

Вважає, що при постановленні ухвали істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону, оскільки прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні виконував функції перекладача, а слідчий суддя не попереджав його про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад клопотання слідчого, тому, на його думку, клопотання було розглянуто за відсутності прокурора.

Окрім того, слідчий суддя також виконував функції перекладача, що є підставою для його відводу.

Вважає, що судовий розгляд клопотання слідчого проведений з порушенням правил підсудності, оскільки органом досудового слідства є слідче управління ГУНП в Донецькій області, юридична адреса якого Донецька область, м.Маріуполь, проспект Нахімова, 86, а відповідно до протоколу затримання ОСОБА_9 затриманий у м.Краматорськ, відповідно до ч.1 ст.192 КПК України це клопотання повинно було розглядатись Краматорським міським судом Донецької області.

Зазначає, що юридичною особою, в складі якої знаходиться слідче управління Головного управління НП в Донецькій області є Головне управління НП в Донецькій області, яке знаходиться по проспекту Нахімова, 86 у м.Маріуполяі Донецької області, що територіально відноситься до Приморського району м.Маріуполя та компетентною особою з розгляду клопотання є слідчий суддя Приморського районного суду м.Маріуполя.

Вважає, що матеріали провадження не містять належні та допустимі докази вини ОСОБА_9 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, а додані до клопотання слідчого документи містять в собі ознаки штучності і провокування на скоєння кримінального правопорушення.

Окрім того, при постановленні ухвали слідчий суддя не надав належної правової оцінки тому, що ОСОБА_9 має двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, тісні соціальні стосунки, страждає на бронхит, з приводу чого йому викликалась швидка і надавалась медична допомога, а тому йому можливо було обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19.00год. до 06.00год., а якщо суд дійде до висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 40000 гривень.

На думку апелянта, його підзахисний не має відношення до вимагання грошових коштів з ОСОБА_12 і до осіб, які здійснювали такі дії, а надані суду першої інстанції в якості доказів протоколи допиту ОСОБА_12 є лише припущеннями про причетність ОСОБА_9 до цих дій, які неможливо визнавати належними та достатніми доказами щодо обґрунтованої підозри. У всіх протоколах допиту ОСОБА_12 жодного разу не зазначив, що саме ОСОБА_9 вимагав у нього гроші.

Вважає, що прокурором і слідчим не доведенні ризики, які передбачені ст.177 КПК України і до його підзахисного безпідставно застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не має жодних підстав для продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 з відмовою у визначенні розміру застави.

Окрім того, вважає, що слідчий суддя не у повній мірі врахував, що підозрюваний раніше не судимий; не переховувався від органів досудового розслідування; має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується; у нього є родина, він виховує двох малолітніх дітей, наявні соціальні зв`язки; він не здійснював вплив на свідків і потерпілих; ніяким іншим чином не перешкоджав кримінальному провадженню; відсутні докази, що він вчинив або бажає вчинити інше кримінальне правопорушення; той факт, що підозрюваний не визнає вину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обов`язок довести провину ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення покладається на сторону обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, захисників підозрюваного, які наполягали на задоволенні апеляційних скарг, думку прокурора, який апеляційні скарги захисників просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Мотиви Суду

В апеляційних скаргах захисники оскаржують як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, вважають, що можливе застосування щодо їх підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слідчий суддя перевіряв в судовому засіданні доводи захисників, у тому числі і зазначені в апеляційних скаргах та дав їм належну оцінку.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри», колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування, як при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Така інформація щодо ОСОБА_9 в матеріалах кримінального провадження існує та міститься в протоколах допитів потерпілого ОСОБА_12 , в протоколах негласних (слідчих) розшукових дій.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать надані суду матеріали кримінального провадження та доведено прокурором. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисників про відсутність вагомих доказів на підтвердження вчинення підозрюваним ОСОБА_9 вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Мотивуючи наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), вчинення якого пов`язано із погрозою застосування вбивства та насильства та вчиненого групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, раніше ОСОБА_9 притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 08 листопада 2005 року Петровським районним судом м. Донецька за ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України до 11 років позбавлення волі, а тому існує об`єктивна загроза його втечі, у тому числі шляхом виїзду за кордон; мешкає останній у місці Краматорськ, де саме проживає і потерпілий ОСОБА_12 , досудове слідство ще триває, у зв`язку з чим він може незаконно впливати на потерпілого, свідків у справі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановлення істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням пред`явленої підозри, наявних ризиків, які можуть полягати саме у спробах підозрюваного на вчинення дій, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, які на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді та вважає доведеними як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії.

Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.

Таким чином, при постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та необхідністю виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 на 60 днів без визначення розміру застави, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.184 КПК України, оскільки він обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства.

Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.

Як вбачається з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно наведеної норми закону, а також із змісту ч.3 ст.183 КПК України вбачається, що не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування є правом суду, при цьому, слідчий суддя повинен обґрунтувати можливість застосування застави, якщо таке рішення ним прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою статті 183 КПК України.

Колегія суддів, враховуючи також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, дані про особу підозрюваного, який судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, судимість не знята та не погашена, не працює, вважає, що відмовляючи у визначенні застави, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства та на відсутність підстав для визначення розміру застави.

Доводи захисту про те, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, у нього є родина, він виховує двох малолітніх дітей, наявні соціальні зв`язки, колегією суддів не бралися до уваги, оскільки в частині спростовуються доданими матеріалами справи, а саме про судимість ОСОБА_9 , в іншій частині не підтверджені відповідними документами.

Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисників про обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави, оскільки наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання, що він хворіє на бронхіт та правобічну вертеброгенну люмбоішіалгію не зменшують заявлених ризиків щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи про проведення судового розгляду клопотання слідчого з порушенням правил підсудності, оскільки органом досудового слідства є слідче управління ГУНП в Донецькій області, розташоване в Центральному районі м.Маріуполя по вул. Італійській, 32, що вбачається з наданих матеріалів провадження.

Стосовно апеляційних доводів про порушення права на захист, що полягає у незабезпеченні підозрюваного ОСОБА_9 перекладачем, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Як встановлено у результаті вивчення наданих матеріалів провадження, а також це вбачається і з тексту апеляційної скарги, ОСОБА_9 не було обмежено у праві користування тією мовою, якою він володіє. Крім того, із вказаних матеріалів не вбачається, що у підозрюваного виникали труднощі з розумінням мови, якою здійснювалося провадження, він отримав клопотання слідчого та додані до нього матеріали, під час розгляду клопотання слідчого у суді не заявляв клопотань, що не розуміє у чому його підозрюють, навпаки не погоджувався з підозрою та обґрунтовував свою позицію, в судовому засіданні брали участь два його захисники, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати порушенням права ОСОБА_9 на захист проведення судового розгляду за клопотанням слідчого без залучення перекладача.

З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисників необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 вересня 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4