Справа № 646/7311/17
№ провадження 1-в/646/186/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з державною установою «ДиканівськаВК (№12)» в приміщенні суду подання начальника державної установи «Диканівської ВК (№12)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , 1974 року народження, засудженого: 13.01.2014 року Ленінським районним судом міста Харкова, за ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, в якому адміністрація установи разом зі спостережною комісією клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , 1974 року народження, засудженого: 13.01.2014 року Ленінським районним судом міста Харкова, за ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі, посилаючись на те, що останній позитивно характеризується, режим тримання не порушує, довів своє виправлення, подальше його перевиховування можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.
Представник колонії подання підтримав та просив його задовольнити.
Засуджений та його представник підтримали думку представника колонії.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані докази та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивченням даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Дослідженням матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 13.01.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст.27ч.2, 115ч.2п. 12 КК України до 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року на підставі ст.72ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.04.2010 року по 10.09.2015 рік із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 25.04.2010 року. Кінець строку: 08.12.2019 року.
Станом на 11 червня 2017 року відбув фактичного строку покарання 13 років 6 місяців 24 дні.
Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.05.2010 року.
Під час перебування у Харківській установі виконання покарань (№27) до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
З 12.10.2015 року відбуває покарання в Диканівській виправній колонії (№ 12). За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, адміністрацією установи заохочувався 1 раз. Характеризувався позитивно.
Згідно постанови начальника установи 12.05.2017 року переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації колонії, у відповідності до ст.101 КВК України, де вимоги режиму тримання та розпорядок дня виконує. Адміністрацією установи заохочувався 1 раз. Характеризується позитивно.
З матеріалів особової справи вбачаються що засуджений працевлаштований на дільниці соціальної реабілітації установи підсобним робітником з погодинною оплатою праці, однак згідно довідки про заробітну пралу за період 2016 року та 2017 року засуджений ОСОБА_6 майже не працював, інтенсивність роботи на місяць складає 1-3 дні.
Дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконання законних вимоги персоналу установи, приймання участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт» лише свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення.
Засудженим ОСОБА_6 за вироком суду сплачено було лише витрати за проведення експертизи у розмірі 1354,37 гривень. Даний факт було встановлено ще 23.11.2017. Матеріальну та моральну шкоду засудженим відшкодовано не було.
Виконавчи листи до ДУ «Диканівської ВК (№12)» та як пояснив засуджений він не знає як відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, зв`язку із потерпілими.
Разом з тим, матеріали особової справи містять дані потерпілих. Право на отримання ОСОБА_6 копій документів з його особової справи передбачено ч. 1 ст. 8 КВК України.

Отже, засуджений не позбавлений був можливості зв`язатися із потерпілими шляхом листування з питань відшкодування шкоди, позаяк за ч. 1 ст. 107 КВК України він має право здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній.

Враховуючи вищезазначене на внутрішнє переконання суду засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст.27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, цілі покарання не досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом, засуджений лише стає на шлях виправлення.
За таких обставин, розглянувши клопотання відповідно до ст.22 КПК України на засадах змагальності на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення подання колонії.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника державної установи «Диканівської ВК (№12)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , 1974 року народження - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали оголосити 18 червня 2018 року о 10 годині 10 хвилин в залі судових засідань Червнозаводського районного суду м. Харкова.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі в той же час з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1