Справа № 645/684/17
Провадження № 1-кп/645/93/18
У Х В А Л А

01 червня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики продовжують існувати, останній може впливати на свідків, потерпілого, вчинити інший злочин, переховуватись від суду.

Потерпілий до суду не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши що йому необхідно проходити курс лікування ,так як стан його здоров"я погіршився. Ризики відсутні, всі свідки допитані, він має дружину, мешкає з дружиною та її дітьми, не має наміру переховуватись від суду та впливати на потерпілого, свідків.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який востаннє ухвалою суду від 04 квітня 2018 року продовжено на строк до 02 червня 2018 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, також приймає до уваги тяжкість інкримінованого йому злочину та особу обвинуваченого, який неодноразово раніше судимий.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зникли. Виходячи з положень ст.ст. 178, 183, 194 КПК України, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів, а клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2018 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1