Справа № 639/2765/18
Провадження № 1-кп/639/367/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 червня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000852 від 04.05.2018 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 7.04.2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України до 15 років позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за п. 1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України до 15 років позбавлення волі. З 25.09.2010 знаходиться у місцях позбавлення волі, а з 01.06.2011 відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» (далі ХВК №18), яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, буд. 4. По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

Під час відбуття покарання у ДУ ХВК №18 засуджений ОСОБА_4 , починаючи з лютого 2017 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив встати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього було накладено 45 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 6 разів поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, 1 раз до приміщення камерного типу установи та отримав 35 суворих доган та 3 догани.

Крім того, ОСОБА_4 упродовж своєї злочинної діяльності, пов`язаної зі злісною непокорою вимогам адміністрації установи виконання покарання 12.02.2018, перебуваючи у камері ДІЗО №1 о 8 годині 10 хвилин, діючи умисно, не виконав обов`язки чергового по камері, а саме не привітався та не доповів про кількість засуджених у камері. На зроблені зауваження представником адміністрації черговим помічником установи ХВК №18 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 у присутності засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відреагував і вів себе неввічливо, а саме безособово висловлювався ненормативною лексикою та виказував незадоволення режимом тримання.

Таким чином, своїми умисними діями засуджений ОСОБА_4 надав негативний приклад іншим засудженим та порушив п. 3,4 ПВР, за що був переведений до ПКТ на 1 місяць згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2018 р.

У подальшому ОСОБА_4 22.03.2018, о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні кімнати для проведення обшуку чергової частини установи, під час проведення особистого обшуку після відбуття дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарання, почав перешкоджати проведенню обшуку старшому оперуповноваженому майору внутрішньої служби ОСОБА_8 у присутності чергового помічника установи ХВК №18 майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , а також засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відмовившись при цьому виконувати законні вимоги представника адміністрації, а саме надавати особисті речі на обшук.

Також, на зроблене зауваження представником адміністрації, засуджений ОСОБА_4 почав розмовляти на підвищених тонах, безособово висловлювався ненормативною лексикою, звертався до представників адміністрації установи на «ти». Після цього майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , діючи правомірно, під підпис довів йому вимоги розділів 3, 4 ПВР, ст. 107 КВК України та ОСОБА_4 був попереджений про відповідальність за статтею 391 КК України.

Надалі, згідно рішення дисциплінарної комісії ХВК №18 засуджений ОСОБА_4 за допущені порушення був поміщений до ДІЗО на 4 доби.

Крім того, ОСОБА_4 01.04.2018, о 13 годині 50 хвилин, під час слідування територією установи до дільниці посиленого контролю, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, публічно, зухвало відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації, а саме пересуватися по території установи з руками у положенні за спиною, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. Після прибуття до камери ДПК начальником відділення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 у присутності чергового помічника установи ХВК №18 майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , засудженому ОСОБА_4 було запропоновано зайняти своє спальне місце, на що останній у категоричній формі демонстративно, відкрито відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації та не зайняв вказане йому спальне місце у відділенні, де він мешкав на той час. При цьому він демонстративно самовільно зайняв інше спальне місце, тим самим відмовившись виконувати законні вимоги представника адміністрації.

Після цього, йому під підпис було доведено вимоги розділів 3, 4 ПВР та попереджено про відповідальність за ст. 391 КК України. Того ж дня засуджений ОСОБА_4 був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_8 , який після огляду зробив висновок, що він здоровий.

Згідно рішення дисциплінарної комісії ХВК №18 засуджений ОСОБА_4 за допущені ним вищевказані порушення був поміщений до ДІЗО на 5 діб.

Надалі ОСОБА_4 16.04.2018, о 09 годині ранку під час перебування у розташуванні дільниці посиленого контролю було запропоновано начальником відділення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_14 приступити до прибирання спальної секції, що передбачено за графіком чергування. У відповідь ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, зухвало, демонстративно, відкрито в присутності чергового помічника установи ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_15 , засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації, мотивуючи свою відмову тим що це суперечить його внутрішнім переконанням. При цьому всім необхідним господарчим інвентарем він був забезпечений, а саме: відром, віником, совком та рукавичками.

У зв`язку з цим засудженому ОСОБА_4 того ж дня начальником відділення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_14 були роз`яснені положення ст.118 КВК України, розділ 3,4 ПВР та попереджено про відповідальність за ст. 391 КК України. Згідно рішення дисциплінарної комісії ХВК №18 засуджений ОСОБА_4 був поміщений до ДІЗО на 5 діб.

При цьому ОСОБА_4 був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_16 ,який після огляду зробив висновок, що він здоровий та може виконувати роботи з благоустрою колонії.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 у період з 24 лютого 2017 року по 16 квітня 2018 року, відбуваючи покарання у ХВК №18, вчинив всі дії, які вважав за необхідне, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим його один раз було переведено до приміщення камерного типу установи, та після відбуття даного стягнення ОСОБА_4 ще тричі порушив режим відбування покарання, за що на нього було накладено вищезазначені стягнення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, проте відмовився від давання показань в силу ст. 63 Конституції України.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та такою, що за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, вчинив інкримінований йому злочин під час відбування покарання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, до арешту мав постійне місце проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, відсутні.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не є можливим без його ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.
В той же час, у зв`язку з вчиненням злочину ОСОБА_4 до повного відбуття покарання за попереднім вироком, в порядку ст. 71 КК України до призначеного судом покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 року, яким ОСОБА_4 засуджено за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України до 15 років позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Також суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речових доказів та судових витрат по справі немає. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 (семи) років трьох (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 6 червня 2018 року.
До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», етапувавши його до вказаної установи.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1