Справа № 369/6807/15-к
Провадження № 1-кп/369/98/18
В И Р О К
іменем України
12.04.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000480 від 08.02.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має повну загальну середню освіту, розлучений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 07.05.2015 року Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 72, 75, 76 КК України до 4 (чотирьох) років 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Калинівка Васильківського району Київської області, українки, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком від 07.05.2015 року Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України, до 4 (чотирьох) років 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, 06.02.2015 року близько 19 години, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи узгоджено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в лісосмузі с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, неподалік новобудови по вул. Шкільній, застосовуючи фізичне насильство, що виразилось у нанесенні одного удару ногою по лівій нозі ОСОБА_4 , від чого останній впав, та нанесенні одного удару правою рукою в обличчя потерпілого спричинив останньому, згідно висновку експерта № 17 від 17.02-17.03.2015 року тілесне ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, крововиливу на поверхні правого очного яблука, садна лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, заволодів належним ОСОБА_4 майном мобільним телефоном марки «Соні Еріксок К-750» вартістю 230 грн., грошовими коштами в сумі 2500 грн., зарплатною карткою «Ощадбанку», на рахунку якої було 1000 грн., з якої, в подальшому, розрахувались за придбаний товар на загальну суму 479,14 грн., а також шкіряними рукавичками, пакетом чаю «Чайна Країна», двома зошитами, 500 грамами солоної кільки, двома пластиковими судками ємністю 0,5 літра кожний, столовою ложкою з нержавіючої сталі, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. При цьому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 з пальця правої руки потерпілого зняла золоту каблучку 583 проби вартістю 1555 грн. та заволоділа нею.
Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5764,14 грн.
ОСОБА_7 06.02.2015 року близько 19 години, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи узгоджено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в лісосмузі с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, неподалік новобудови по вул. Шкільній, після застосування ОСОБА_6 фізичного насильства, що виразилось у нанесенні одного удару ногою по лівій нозі ОСОБА_4 , від чого останній впав, та нанесенні одного удару правою рукою в обличчя потерпілого, внаслідок чого він отримав, згідно висновку експерта № 17 від 17.02-17.03.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, крововиливу на поверхні правого очного яблука, садна лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та заволодіння майном ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном марки «Соні Еріксон К-750» вартістю 230 грн., грошовими коштами в сумі 2500 грн., зарплатною карткою «Ощадбанку», на рахунку якої було 1000 грн., з якої, в подальшому, розрахувались за придбаний товар на загальну суму 479,14 грн., а також шкіряними рукавичками, пакетом чаю «Чайна Країна», двома зошитами, 500 грамами солоної кільки, двома пластиковими судками ємністю 0,5 літра кожний, столовою ложкою з нержавіючої сталі, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з пальця правої руки потерпілого зняла золоту каблучку 583 проби вартістю 1555 грн. та заволоділа нею.
Після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5764,14 грн.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вину у висунутому їм обвинуваченні не визнали та пояснили, що вони дійсно спілкувались 06.02.2015 року з ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння біля кафе залізничної станції с. Тарасівка та ОСОБА_9 добровільно дав їм свою банківську картку. Хто побив ОСОБА_9 та забрав у нього речі і гроші їм не відомо. У висунутому їй обвинуваченні просили виправдати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що 06.02.2018 року близько 18 години він разом з колегою ОСОБА_10 після роботи зайшли в кафе поблизу залізничної станції «Тарасівка», обвинувачені на той час вже перебували в кафе, крім них в кафе більше нікого не було. В кафе ОСОБА_9 взяв каву з коньяком. Через пару хвилин ОСОБА_11 почав нецензурно висловлюватися в бік ОСОБА_9 та його товариша, але вони цьому не придали значення. Після того, як ОСОБА_9 розрахувався в кафе, що бачив ОСОБА_11 , близько 19 години разом з ОСОБА_10 вони вийшли на вулицю. До них підійшов знайомий ОСОБА_10 , в цей час ОСОБА_9 попрощався та пішов додому. Перейшовши переїзд відчув удар по ногам від якого впав та вдарився головою об асфальт, після чого його почав обшукувати ОСОБА_11 , який був одягнений в чорну шапку, якого ОСОБА_9 впізнав, оскільки бачив його у світлі ліхтаря, поруч з ОСОБА_11 була ОСОБА_12 , яка намагалась зняти обручку з його правої руки за вказівкою ОСОБА_11 , але він стиснув кулак та їй це не вдавалось, після чого він отримав удар в око, якій йому наніс ОСОБА_11 лівою рукою, після цього удару ОСОБА_9 втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то пішов додому до сестри, звідки викликав міліцію, вже разом з працівниками міліції був доправлений до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу та встановили діагноз. Пізніше йому стало відомо, що в магазині смт. Калинівка розрахувались його банківської карткою на суму близько 600 грн. Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що в той день при ньому був мобільний телефон «Соні Еріксон К-750», зарплатна картка «Ощадбанку», на якій було 1000 грн., 2500 грн. готівкою, гроші та мобільний телефон, які після нападу на нього, зникли. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що відео з камер спостереження в магазині «Фора» отримала його дружина, яка в магазині вказала, що вона стажер з прокуратури, потім це відео він долучив до справи як потерпілий.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що вона являється дружиною ОСОБА_4 , 06.02.2015 року вона повернулась додому близько 19 години після батьківських зборів, зателефонувала чоловіку, але він не відповідав, пізніше зателефонував сам та сказав, що його побили та обікрали забрали мобільний телефон, банківську картку, гроші та золоту обручку. В подальшому вони заблокували банківську картку. Чоловік додому повернувся ранком весь побитий. Під час досудового розслідування чоловік отримав запит на відео з камер відеоспостереження, який в магазин пред`явила вона та отримали флеш-накопичувач, який чоловік надав слідчому. В магазині вона представилась помічником слідчого.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що в лютому 2015 року після роботи він зайшов в кафе в с. Тарасівка біля залізничного перону, щоб випити. В кафе були ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та потерплій, були й інші люди, які стояли окремо. Потерпілий в кафе перебував біля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 біля столика у вікна. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зробили замовлення та пішли на вулицю, були напідпитку, оскільки випили грам 100 горілки, ОСОБА_15 випив та вийшов на вулицю також. В кафе ніяких конфліктів не було. На вулиці Веселий бачив як потерпілий віддав обвинуваченому ОСОБА_11 банківську картку, при цьому сказав цигарки та горілка. Після цього ОСОБА_15 пішов додому та що відбувалось далі не знає. Крім того, свідок ОСОБА_14 під час допиту визнав, що на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні 04.06.2016 року під час слухання справи під головуванням судді ОСОБА_16 він давав неправдиві свідчення, за що готовий нести кримінальну відповідальність.
З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР за № 0000480 були внесені 08.02.2015 року за заявою потерпілого ОСОБА_4 , в якій останній просив вжити заходи до невідомої особи, яка 06.02.2015 року близько 20 години в лісосмузі с. Тарасівка нанесла йому удар в обличчя, від чого він впав, а підвівшись виявив відсутність 2500 грн., картки «Ощадбанку», мобільного телефону «Соні Еріксон К-750» та службового посвідчення (том 2 а.с. 25-26).
Під час огляду місця події, проведеного 06.02.2015 року ділянки поблизу недобудованого двоповерхового будинку по АДРЕСА_4 слідів боротьби не виявлено (том 2 а.с. 27-28).
Згідно довідки, виданої в Києво-Святошинській ЦРЛ, ОСОБА_4 , 1981 р. народження, був оглянутий лікарями о 22.40 06.02.2015 року з встановленням діагнозу: ЗЧМТ, струс головного мозку «?», периорбітальна гематома справа, садна обличчя, Алконт 01СУ 1,8 %; після обстеження ОСОБА_4 від госпіталізації категорично відмовився (том 2 а.с. 30).
Відповідно до висновку експерта № 17 від 17.02-17.03.2015 року при судово-медичному огляді 17.02.2015 року у ОСОБА_4 були виявлені: синець навколо правого ока, крововилив на поверхні правого очного яблука, садно лівої гомілки. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контакту, за давністю можуть відповідати 06.02.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 32).

За роздруківкою карткового рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_17 , 06.02.2015 року була знята готівка в сумі 2830 грн., після чого 06.02.2015 року відбувались розрахунки за операціями в торгово-сервісній мережі в смт. Калинівка та в м. Києві відповідно з сумами списання 167,39 грн. та 202,39 грн. (том 2 а.с. 32-34). З відео камер спостереження в магазині, з`ясовано, що в смт. Калинівка карткою на касі розраховуються ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (том 2 а.с. 78).
Під час досудового розслідування 06.05.2015 року потерпілий ОСОБА_4 серед чотирьох осіб, пред`явлених йому для впізнання впізнав ОСОБА_6 , який стояв другим зліва направо, як особу, яка 06.02.2015 року, перебуваючи в лісосмузі, що в с. Тарасівка неподалік залізничного переїзду, із застосуванням насильства, а саме нанісши йому удар ногою по його нозі, збив, в результаті чого ОСОБА_4 впав та вдарився головою об землю, після чого нападник наніс йому один удар правою рукою в обличчя та разом з дівчиною заволодів його майном, а також ОСОБА_7 , яка стояла першою зліва направо, як дівчину, яка 06.02.2015 року, перебуваючи в лісосмузі, що в с. Тарасівка неподалік залізничного переїзду, спільно з чоловіком, який застосовував до нього насильство, заволоділи його майном, при цьому вона зняла з його правої руки золоту каблучку, так як їй це наказав зробити чоловік (том 2 а.с. 36-40).

З аналітичної довідки за результатами аналізу інформації, отриманої на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2015 року в порядку тимчасового доступу до речей та документів, слідує, що в терміналі стільникового зв`язку ІМЕІ НОМЕР_3 (мобільний телефон «Соні Еріксон К-750», який належить потерпілому ОСОБА_4 ) з 14.02.2015 року працювала сім-картка НОМЕР_4 , яка рахується за ОСОБА_6 (том 2 а.с. 54-55).
Відповідно до висновку спеціаліста від 28.05.2015 року вартість мобільного телефону «Соні Еріксон К-750» та золотою каблучки станом на 06.02.2015 року становить відповідно 230 грн. та 1555 грн. (том 2 а.с. 65).
За таких обставин, оцінивши всі надані в розпорядження суду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доведена в ході судового розгляду в обсязі висунутого їм обвинувачення, оскільки потерпілий ОСОБА_4 , будучи під присягою та не маючи неприязних відносин з обвинуваченими до подій 06.02.2015 року, вказав на них, як на осіб, які із застосуванням насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння, так як, відповідно до висновку експерта № 17 від 17.02-17.03.2015 року отримав 06.02.2015 року легкі тілесні ушкодження, відкрито заволоділи його майном грошовими коштами, які були у нього в наявності, що підтверджується роздруківкою зняття готівки з його банківської картки, мобільним телефоном «Соні Еріксон К-750», яким, в подальшому з 14.02.2015 року користувався ОСОБА_6 , а також банківською карткою, грошима з якої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розрахувались за покупки в продовольчому магазині, що зафіксовано на відео камер спостереження торгового залу.
Показання свідка ОСОБА_14 не сприймаються судом як доказ добровільної передачі ОСОБА_4 банківської картки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки 05.02.2015 року ОСОБА_14 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для визнання відео з камер відео спостереження недопустимим доказам не встановлено.
Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд визнає такими, що спрямовані на уникнення покарання за вчинене.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за вказаною статтею як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, оскільки вироком від 07.05.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України за грабіж, вчинений 23.01.2015 року, за попередньою змовою групою осіб, при цьому дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги, що він раніше неодноразово судимий останній раз вироком від 07.05.2015 року Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі за грабіж, вчинений 23.01.2015 року (том 2 а.с. 69-71), має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно (том 2 а.с. 66, 72), є батьком ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 2 а.с. 68), а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Обставин, що, відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння не визнається судом як обставина, яка обтяжує його покарання, а розцінюється судом, як обставина, яка характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на момент вчинення злочину і обвинувачений ОСОБА_6 , і потерпілий ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинене у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначає за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд бере до уваги, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше (том 2 а.с. 46), має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно (том 2 а.с. 72, 77), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2 а.с. 74), а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Обставин, що, відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння не визнається судом як обставина, яка обтяжує її покарання, а розцінюється судом, як обставина, яка характеризує особу обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки на момент вчинення злочину і обвинувачена ОСОБА_7 , і потерпілий ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за вчинене у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком від 07.05.2015 року Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1