Справа № 761/3196/16-к
Провадження №1-кп/761/208/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0015051 від 13.12.2015 року , по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Галі, Республіка Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без визначеного місця реєстрації на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 13 листопада 2014 року за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, звільненого 16 грудня 2014 року по відбуттю покарання;

- вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року за ч.3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2017 року в частині призначення покарання, яким засуджено за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

13.12.2015 року, о 01 годин 00 хвилин ОСОБА_3 проходив по вул. Салютній в м.Києві. У цей час ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на вікно квартири АДРЕСА_3 , світло у якій було вимкнено та у цей час у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та звернення його у подальшому на свою користь, поєднаного із проникненням у квартиру.
Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 піднявся до прибудови будинку АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі, від якої наявний вільний доступ до вікна квартири АДРЕСА_3 зазначеного будинку. Підійшовши до вікна ОСОБА_3 відігнув його та незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 .Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири ОСОБА_3 почав підшукувати речі, які знаходились в приміщенні квартири та які становлять матеріальну цінність, а саме:
- планшет чорного кольору, вартістю 9 499 гривень, який знаходився у шухляді столу спльної кімнати;
- зовнішній накопичував марки «Трансент», місткістю 2 ТБ, вартістю 1 402 гривень, який знаходився у шухляді письмового столу дитячої кімнати.
Маючи злочинний умисел, направлени на таємне викрадення чужого майна та звернення у подальшому на свою користь, ОСОБА_3 склав вищевказані речі до спортивного рюкзака сірого кольору, вартістю 798 гривень, який взяв у кутку дитячої кімнати.
Однак у подальшому ОСОБА_3 був затриманий у приміщенні квартири АДРЕСА_4 працівниками поліції охорони та потерпілим ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України не визнав, надав суду показання про те, що він дійсно у грудні 2015 року, у нічний період доби, проходив по вул.Салютній у м.Києві і в цей час у нього виник умисел на проникнення до квартири першого поверху будинку, оскільки він хотів зігрітись та був голодний, хотів там переночувати. Для цього він віджав пластикове вікно та проник через нього до квартири, а десь за 15 хвилин приїхала поліція і затримала його, наміру здійснювати крадіжку з квартири він не мав. У зв*язку із зазначеним просив суд перекваліфікувати вчинене ним діяння на незаконне проникнення до житла особи

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, його винність у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_8 надав суду показання про те, що він є власником квартири АДРЕСА_4 . У даній квартирі встановлено систему сигналізації. На початку грудня 2015 року, точнішої дати він не пам*ятає, на номер телефону десь о 01:00 год. ночі отримав смс-повідомлення про те, що спрацювала сигналізація у квартирі, а за 15 хвилин до нього зателефонували із служби охорони та повідомили про те, що у квартирі виявили невідому особу та попросили приїхати. Він одразу приїхав до квартири та побачив біля під*їзду поліцейську машину та співробітників поліції. Він відкрив двері своїм ключем, оскільки двері були зачинені з середини та побачив у дальній кімнаті невідому особу, як йому надалі стало відомо, це був ОСОБА_3 . У центрі цієї кімнати стояв його рюкзак, у якому був складений належний йому планшет, а на столі лежав флеш-накопичувач, при цьому по всій кімнаті було розкидано речі і документи. Він надав поліцейським дозвіл на огляд місця події-його квартири, про що було складено відповідний протокол у присутності понятих. Понятих він знайшов сам, зателефонував сусідам, які проживають у будинку та вони були присутні. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки речі, які хотів викрасти обвинувачепний, йому повернуто.

Свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що у той день, коли відбулась подія проникнення у житло потерпілого, він був у складі чергового патруля поліції, точну дату за спливом час не пам*ятає. Вночі поступив виклик на АДРЕСА_2 , приїхавши за адресою виклику вони з напарником побачили, як невідомий вилазить із вікна квартири та його напарник затримав його до прибуття власника квартири та слідчо-оперативної групи. Затриманим був обвинувачений, який перебуває у залі судового засідання. Після прибуття власника житла, вони зайшли до приміщення квартири. Перебував у квартирі приблизно годину, до приїзду слідчо-оперативної групи, за цей час встановив особи власника квартири та затриманого, який казав, що хоче їсти, сильного безладу у квартирі не помітив, були відчинені шухляди та розкидані деякі речі.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання про те, що восени 2015 року, точнішої дати за спливом часу не пам*ятає, перебував на добовому чергуванні та близько 4 години ночі поступив виклик про те, що спрацювала сигналізація у квартирі по АДРЕСА_2 . Приїхавши на місце події він побачив, що через вікно з квартири вилазить людина. Наказавши останньому підійьти до вікна, він надів наручник та пристебнув його до батареї через відчинене вікно, та почали очікувати на приїзд власника квартири. Коли приїхав власник квартири, то для відчинення дверей він заліз через вікно та відкрив вхідні двері, які були зачинені зсередини. Коли потрапив до приміщення квартири, то побачив, що у ній розкидано речі. Які саме речі вилучались на місці події і у обвинуваченого він не пам*ятає, це робила слідчо-оперативна група, обвинувачений казав, що у нього тяжке захворювання на останній стадії, причини проникнення до чужої квартири не пояснював.

Свідок ОСОБА_12 надав суду показання про те, що він є сусідом потерпілого, точної дати не пам*ятає, але десь о 4 годині ночі потерпілий зателефонував йому та повідомив, що у його квартирі затримали невідомого та він прийшов до його квартири за проханням потерпілого. Коли зайшов у квартиру то побачив невідомого чоловіка, якого він упізнає як обвинуваченого, пристебнутого наручниками до батареї, а також побачив зламану раму балкону, невідомий чоловік при цьому виражався нецензурною лайкою. При огляді приміщення квартири звернув увагу на те, що у кімнаті був безлад, розкидані речі та дрібні грошові кошти, перериті шафи, потерпілий при цьому казав, що речі знаходяться не на своїх місцях. Також він був понятим при складенні протоколу огляду місця події, який засвідчив своїм підписом, деталей його складення не пам*ятає за спливом часу.

Крім того винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, також підтверджується наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0015051, згідно якого 13.12.2015 р. до ЄРДР було внесено відомості про проникнення ОСОБА_3 до приміщення кв. АДРЕСА_4 з метою таємного викрадення майна та його подальше затримання працівниками поліції;

- даними протоколу огляду місця події від 13 грудня 2015 року з фототаблицею до нього, згідно з якими, в період часу з 04 год. 25 хв. до 06 год. 10 хв., оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 , розташованої на другому поверсі першого під*їзду 5-поверхового будинку. Вхід до квартири здійснюється через обшиті дерев*яні двері, зовнішніх пошкоджень яких не виявлено. При огляді приміщень коридору, кімнати №1, санвузлу та кухні явно вираженого безпорядку та ушкоджень не виявлено. У кімнаті №1 з шафи з книжками було виявлено та вилучено ліхтарик чорного кольору, який поміщено до паперового конверту та опечатано. При огляді кімнати №2 встанволено, що праворуч від входу на підлозі знаходиться портфель, на ліжку, на столі та біля батареї розкидані речі, зліва від столу, на кріслі, знаходиться чоловік кавказької національності, який представився ОСОБА_3 . При поверхневому огляді даного чоловіка було виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг». На середині кімнати знаходяться розкидані речі. При огляді вікна кімнати та підвіконня було виявлено та вилучено три сліди папілярних узорів, при огляді жорсткого диску вилучено два сліди папілярних узорів. Також при огляді кімнати №1 та кімнати №2 було виявлено та вилучено розкидані грошові купюри;

- даними протоколу огляду місця події від 13 грудня 2015 року з фототаблицею до нього, згідно з якими, в період часу з 15 год. 30 хв. до 15 год. 55 хв., оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 . На час огляду двері до квартири та замки дверні механічних пошкоджень не мають, двері відчинив власник квартири ОСОБА_8 . Як пояснив ОСОБА_8 , на дивані під ковдрою він виявив викрутку, яка йому не належить та у подальшому у кімнаті №1 на дивані було виявлено та вилучено викрутку з пластиковою ручкою зеленого кольору;

- документами щодо постановлення квартири АДРЕСА_4 на охоронну сигналізацію (договором №10090, протоколом та додатковою угодою до нього);

- роздруківкою щодо періодів встановлення та зняття охоронної сигналізації квартири АДРЕСА_4 у період з 01.12.15 р. по 23.12.15 р., згідно якої 13.12.15 р. о. 01 год. 16 хв. зафіксовано надходження сигналу про проникнення до приміщення;

- даними висновку експерта № 839/д від 12 січня 2016 року, з ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким слід пальця руки з розмірами по осях 30x9мм, слід з розмірами по осях 23x18мм та слід з розмірами по осях 22x17мм - залишені великим пальцем лівої руки гр. ОСОБА_3 , 1987 р.н., слід пальця руки з розмірами по осях 23x14мм - залишений середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_3 , 1987 р.н., слід пальця руки з розмірами по осях 21x12мм - залишений вказівним пальцем лівої руки гр. ОСОБА_3 , 1987 р.н., слід долонної поверхні з розмірами по осях 66x39мм - залишений лівою долонною поверхнею руки гр. ОСОБА_3 , 1987 р.н., а слід пальця руки з розмірами по осях 16x12мм, слід пальця руки з розмірами по осях 20x17мм та слід пальця руки з розмірами по осях 23x18мм - залишені не гр. ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , 1973р.н., а іншою особою (особами).

Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав наміру вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а до квартири проник для того, щоб переночувати, виходячи з наступного.

Так за показаннями потерпілого, цінні речі, що знаходились у квартирі, а саме планшет та жорсткий диск, знаходились не на своєму місці, а були поміщені у належний йому рюкзак, який лежав на підлозі у кімнаті, також у кімнаті був порушений порядок речей, висунуті шухляди, був невеликий безлад, на підлозі також лежали інші речі та документи, також у приміщенні знайшли ліхтарик та викрутку, які ОСОБА_8 не належали.

Піддавати сумніву такі показання потерпілого в суду не має підстав, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а саме, з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у складі оперативної групи здійнювали затримання обвинуваченого у приміщенні квартири та які повідомили суду, що коли вони зайшли в приміщення квартири разом із її власником, то у одній з кімнат був невеликий безлад, лежали речі на підлозі та були відкриті шафи, при цьому, потерпілий пояснив, що вказані речі знаходились до цього в шухлядах та був порушений нормальний порядок речей, що також підтвердив у суді і свідок ОСОБА_12 , який був присутній у якості понятого при складанні протоколу огляду квартири.

Також, згідно з відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події, вбачається, що підготовлені до викрадення предмети знаходились у рюкзаку, належному потерпілому, що лежав на підлозі кімнати, з метою викрадення з квартири, оскільки, як пояснив потерпілий, вказані речі знаходились у інших місцях.

Наведена поведінка обвинуваченого в сукупності з показаннями потерпілого та свідків щодо розташування речей у квартирі до події, а також відомостями у протоколах огляду місця події, свідчать про те, що обвинувачений проник до квартири саме з метою таємного викрадення чужого майна, а речі, що знаходилися в рюкзаку на підлозі, були підготовлені для викрадення саме в момент перебування у згаданій квартирі обвинуваченого, а показання суду щодо наявності у нього іншого мотиву до проникнення до житла обвинувачений надає виключно з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого у вчиненні ним злочину та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, за місцем тримання під вартою характеризується посередньо, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом також враховується, що ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року за ч.3 ст. 186 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2017 року в частині призначення покарання, яким засуджено за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки.

У той же час у суду відсутні підстави для призначення покарання ОСОБА_3 згідно з правилами ст. 70 або 71 КК України, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.10.2003 р. (із змінами та доповненнями), коли особа, а у даному випадку ОСОБА_3 , щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі (до 21.03.2017 р.) інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експерта в кримінальному провадженні необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід скасувати, оскількиостанній перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув*язнення під час досудового розслідування у період з 13.12.2015 року по 23.12.2015 року відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді застави, застосований 23.12.2015 року до ОСОБА_3 під час досудового розслідування скасувати.

Заставу у розмірі 24 260 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят) гривень 00 коп., внесену на розрахунковий рахунок Шевченківського районного суду м.Києва для внесення застави повернути заставодавцю.

Речові докази по справі, які зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів від 13.12.2015 р., а саме: чорного кольору ліхтарик, що поміщено до паперового конверту для речових доказів та викрутку з пластиковою ручкою зеленого кольору з написом на ручці 320х16, що поміщено до поліетиленого пакету №3149029 НДЕКЦ МВС України для речових доказів знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 копійок та вартість проведеної судової трасологічної експертизи на користь держави, в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 38 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року за якимй було засуджено ОСОБА_3 ч.3 ст. 186 КК України, змінений ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2017 року, підлягає окремому виконанню.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1