21.08.2018 Провадження по справі № 1-кп/380/92/18
Справа № 380/978/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000183 від 03.07.2018 року за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов?язаного, не судимого,-

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області № 2-271/2010 від 03.06.2010 року ОСОБА_4 зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, проте, він, незважаючи на попередження державного виконавця Тетіївського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, будучи працездатним та офіційно працевлаштованим у ТОВ «Фора» на посаді охоронника, у період з 04.07.2016 року по 27.07.2017 року та отримавши заробітну плату за вказаний період в розмірі 49109,55 гривень, злісно ухилився від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 .

Окрім цього, ОСОБА_4 , отримуючи допомогу по безробіттю в Тетіївському РЦЗ в період з 03.01.2018 року по 16.05.2018 року в розмірі 6701,73 грн., злісно ухилився від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 .

Так, упродовж вказаних періодів ОСОБА_4 злісно ухиляючись від сплати аліментів із отриманих доходів, кошти на утримання дитини не сплачував взагалі, а використовував їх для власних потреб, керівництво підприємства про необхідність відрахування аліментів із заробітної плати та Тетіївський ДВС ГТУЮ у Київській області про місце роботи не повідомляв.

Вказані злочинні дії ОСОБА_4 призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та станом на 01.07.2018 року становить 20133 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, ствердив суду обставини його вчинення, встановлені під час досудового розслідування, пояснивши, що не мав змоги щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі встановленому рішенням суду, оскільки на даний час має іншу сім?ю. Вказав суду що обіцяє в подальшому сплачувати аліменти своєчасно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений, відповідно до рішення суду зобов?язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини, проте останній рішення суду не виконує, ухиляючись від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 20133 гривень. Наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Суд, приймаючи до уваги те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини злочину, а також, з?ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і його дії кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, як умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра Тетіївської ЦРЛ, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не встановив.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 164 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_1