Справа № 138/1336/18
Провадження №:1-в/138/77/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Могилів-Подільська виправна колонія (№ 114), клопотання начальника даної установи про поміщення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Веселинове, Миколаївської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження приватного підприємця, раніше судимого: вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2005 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22 грудня 2005 року вирок змінено та відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, засудженого вироком Апеляційного суду м.Києва від 14 червня 2007 року за п.6, 12 ч.2 ст.115, 71 КК України до 18 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням про поміщення строком на 3 місяці до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтоване тим, що 30 квітня 2018 року о 19 годині 00 хвилин під час чергового обходу спальних приміщень гуртожитку № 1, в спальному приміщенні № 7 був виявлений засуджений ОСОБА_5 (відділення СПС № 6), який скориставшись відчиненою локальною дільницею для проведення вечері для засуджених, самовільно без дозволу проник до гуртожитку № 1.
За період відбування покарання з 17 березня 2010 року засуджений ОСОБА_5 характе-ризується негативно, допустив 41 порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 15 разів поміщався в ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ. Рішенням дисциплінарної комісії установи по розгляду матеріалів на засуджених, які допустили порушення встановленого порядку відбування покарання, протокол № 35 від 04 травня 2018 року, вирішено клопотати перед судом про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти поміщення його до приміщення камерного типу з тих підстав, що не порушував порядку відбування покарання. Пояснив, що він дійсно відбуває покарання в відділенні № 6 і проживає в гуртожитку № 2 Могилів-Подільської ВК № 114, однак 30 квітня 2018 року мав намір піти до банно-прального комплексу та випрати свої речі, про що повідомив посадових осіб колонії. Прізвищ даних осіб він не пам`ятає, але знає, що ОСОБА_7 серед них не було. Дорогою він зайшов до гуртожитку № 1 лише для того, щоб взяти у інших засуджених пральний порошок. Він знає, що банно-пральний комплекс працює з ранку до вечора, однак не обізнаний про те, чи є графік відвідування цього комплексу. Вказав, що усі раніше накладені на нього стягнення він до цього часу не оскаржував, однак після надходження до суду вказаного вище клопотання, звернувся за допомогою свого захисника зі скаргами до адміністративного суду.
Захисник ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного і вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання.
Представник ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114)» ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що є підстави для часткового задоволення клопотання, а саме поміщення засудженого до ПКТ на 1 місяць.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працює заступником чергового Могилів-Подільської ВК-114. 30 квітня 2018 року він виявив засудженого ОСОБА_5 у кімнаті № 7 гуртожитку № 1, хоча останній проживає в кімнаті № 8 гуртожитку № 2 зовсім іншого відділення під № 6. Інформація про місце проживання засудженого міститься в картці, яка знаходиться в черговій частині установи. Під час виявлення ОСОБА_5 в гуртожитку він побачив, що останній просто сидить і спілкується з іншими засудженими. При цьому жодних речей, які ОСОБА_5 нібито мав намір випрати, при ньому не було. Він не пам`ятає, що йому на той час пояснював ОСОБА_5 . Йому не відомо, як засуджений проник до іншого гуртожитку, але вважає, що є можливість зробити це непомітно, оскільки працівники колонії не завжди концентрують увагу на хвіртці. Також вказав, що засудженим заборонено самовільно ходити до пральні і, крім цього, вона працює лише до 19 години.
Згідно графіка прання білизни по відділенням 30.04.2018 (понеділок) взагалі є санітарним днем, а для засуджених 5 та 6 відділень визначено четвер і граничним часом прання є 19-та година.
Згідно план-схеми території житлової зони колонії ОСОБА_5 гуртожиток № 1, де його було виявлено 30.04.2018, та пральня знаходяться на значній відстані від гуртожитку № 2, де мешкає ОСОБА_5 та вони ізольовані від їдальні.
Свідок ОСОБА_8 , який теж є працівником колонії, підтвердив факт самовільного перебування засудженого ОСОБА_5 у кімнаті № 7 гуртожитку № 1.
Свідок ОСОБА_9 , який працює в колонії старшим інспектором групи по контролю за виконанням судових рішень, пояснив, що в колонії є чотири дільниці: дільниця карантину, діагностики та розподілу; дільниця ресоціалізації; дільниця посиленого контролю; дільниця соціальної реабілітації. В дільниці ресоціалізації є шість відділень, в тому числі 5 та 6, де відбував і відбуває покарання ОСОБА_5 . Інформація про переміщення засуджених в межах однієї дільниці до їх особових справ не заноситься, оскільки це не передбачено наказом МЮ України № 847/5 від 08.06.2012, яким регламентовано формування особових справ на засуджених, а лише інформація про їх переміщення з дільниці до дільниці.
Свідок ОСОБА_10 , який працює начальником відділень № 5 та № 6 дільниці ресоціалізації колонії, суду пояснив, що процедура переведення засуджених з відділення до відділення регламентована наказом МЮ України № 2300/5 від 04.11.2013, накази про переведення в особових справах засуджених не зберігаються і не повинні там зберігатись. Вони знаходяться у нього, як начальника відділень, та в соціальному відділі. Крім того, це фіксується в книзі наказів № 3180 та журналі № 3182. ОСОБА_5 наказом начальника колонії від 10.02.2018 переведений з відділення № 5 та № 6, засуджені даного відділення мешкають в гуртожитку № 2.
Пояснення свідків щодо перебування ОСОБА_5 без дозволу адміністрації колонії у гуртожитку та відділенні, у якому він не проживає, об`єктивно підтверджені і висновком начальника відділення від 04.05.2018, рапортами та поясненнями співробітників колонії від 30.04.2018, розпискою засудженого ОСОБА_5 про ознайомлення 11.12.2017 з вимогами законодавства, що регламентує порядок та умови відбуванння покарання, повідомленням від 03.05.2018 про проведення засідання дисциплінарної комісії, протоколом дисциплінарної комісії від 04.05.2018, витягами з книги наказів № 3180 та журналу № 3182.
Натомість захисна позиція ОСОБА_5 не підтверджена об`єктивними доказами, зокрема щодо правомірності відвідування ним 30.04.2018, як засудженим відділення № 6, гуртожитку іншого відділення.
З огляду на викладені вище думки та пояснення учасників судового провадження, досліджені матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, вироком Апеляційного суду м.Києва від 14 червня 2007 року ОСОБА_5 засуджений за п.6, 12 ч.2 ст.115, 71 КК України до 18 років позбавлення волі з конфіскацією майна і відбуває покарання з 17 березня 2010 року, в тому числі з 11 грудня 2017 року в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)». Дана установа відбування покарань має середній рівень безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі.

Стаття 131-1 КВК України регламентує поняття дисциплінарного проступку, зокрема, згідно із ч.1 цієї норми закон, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.4 ст.107 КВК України засудженим забороняється самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають.
Аналогічна заборона міститься і в п.3 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5.
Статтею 134 КВК України визначений порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, зокрема, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

У відповідності до ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Відповідно до ч.1, 6 ст.135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань; поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Рішенням дисциплінарної комісії установи по розгляду матеріалів на засуджених, які допустили порушення встановленого порядку відбування покарання № 35 від 04.05.2018 обгрунтовано вирішено клопотати перед судом про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу за чергове порушення, яке виразилось у самовільному перебуванні в гуртожитку, в якому він не проживає.
Вина ОСОБА_5 у перебуванні без дозволу адміністрації в іншому гуртожитку доведена повністю безпосередньо дослідженими у судовому засіданні документами та показаннями свідків, які проаналізовано вище.
Крім того, за час відбування покарання він характеризується негативно, 41 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання, в тому числі, 15 разів поміщався в ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ. Допущені ОСОБА_5 порушення виражалися, як правило, у самовільній зміні місця проживання, порушенні розпорядку дня, невиконанні обов`язків чергового, зберіганні заборонених предметів. Протягом усього строку відбування покарання ОСОБА_5 має лише 2 заохочення: у 2009 та 2013 роках.
За час відбування покарання в слідчому ізоляторі м.Києва, Коломийській виправній колонії (№ 41), Черкаській виправній колонії (№ 62), в Літинській виправній колонії (№ 123) та Могилів-Подільській виправній колонії (№ 114) ОСОБА_5 характеризувався негативно. За час відбування покарання в слідчому ізоляторі м.Харкова, в Холодногірській виправній колонії (№ 18) ОСОБА_5 характеризувався посередньо. І лише відбуваючи покарання в період з 21 січня 2013 року по 23 лютого 2015 року в Холодногірській виправній колонії (№ 18) ОСОБА_5 характеризувався задовільно.
Згідно з довідкою начальника відділення СПС, яка міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_5 (т.4 а.с.128), засуджений не завжди правильно реагує на заходи виховного впливу, має завищену самооцінку. На неодноразові зауваження належних висновків для себе не робить.
Зазначене вище свідчить про те, що застосування щодо засудженого ОСОБА_5 заходів впливу є безуспішним, а тому накладення у конкретному випадку стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) є виправданим та доцільним.
Суд відкидає посилання сторони захисту на те, що адміністрацією установи порушено порядок подання даного клопотання до суду. Так, сам захисник у своїх письмових поясненнях вказує про те, що ст.135 КВК України зобов`язує адміністрацію установи виконання покарань направити до суду клопотання про поміщення засудженого до приміщення камерного типу протягом 24 годин у разі прийняття такого рішення. Як убачається з матеріалів провадження, зазначене рішення прийняте дисциплінарною комісією 04 травня 2018 року і цього ж дня до суду надійшло вказане вище клопотання. Тобто, адміністрація установи дотрималась визначеного законом порядку та строку направлення клопотання до суду.
Щодо зазначення захисником про закінчення десятиденного строку для накладення дисциплінарного стягнення суд зазначає таке.
Статтею 134 КВК України визначено порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, зокрема ч.3 даної статті визначає строк накладення такого стягнення. Так, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
З системного аналізу даної норми закону вбачається, що законодавець визначив два строки накладення стягнення на засуджених осіб загальний (не пізніше десяти днів) та спеціальний (не пізніше шести місяців). Оскільки процедура поміщення особи, яка вчинила проступок, до приміщення камерного типу передбачає кілька етапів, а саме: проведення перевірки по факту вчинення проступку, призначення засідання дисциплінарної комісії, прийняття рішення комісією, направлення клопотання до суду та власне сам судовий розгляд, суд вважає, що така процедура є тривалою і повинна регулюватись саме спеціальним строком накладення стягнення.
Крім цього, суд зауважує, що згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні норм права судами враховуються висновки щодо застосування таких норм права, викладені у постановах Верховного Суду. При цьому законодавець не надав повно-важень судам апеляційної інстанції викладати правові позиції та не надав їм статусу обов`язкових при прийняті рішення іншими судами в інших провадженнях, на що посилався захисник.
Разом з тим, суд приймає до уваги надані стороною захисту документи, згідно з якими ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині установи з діагнозом «Бронхіальна астма в стадії стійкої ремісії. Хронічний гастродуоденіт в стадії ремісії тощо», та вважає за достатнє перевести засудженого до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, частково задовольнивши клопотання.
Керуючись п.3 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5, ч.4 ст.107, ч.1 ст.132, ч.6 ст.135 КВК України, ст.336, 369-372, 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Помістити (перевести) засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб.
Суддя ОСОБА_1