Ухвала
Іменем України
02 липня 2018 р.

м. Київ
Справа №226/2169/17
Провадження № 51-7083 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 10 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 10 січня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців. На підставі ст. 105 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання та застосовано до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуДонецької області від 18 квітня 2018 року зазначений вирок місцевого суду змінено.

Виключено з резолютивної частини вироку Димитровського міського суду Донецької області від 10 січня 2018 року призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді шести місяців позбавлення волі.

Постановлено вважати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та звільнено на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження.

У іншій частині вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подала касаційну скаргу.

Проте, всупереч наведеним приписам процесуального закону, у поданій скарзі не наведено обґрунтування допущених місцевим та апеляційним судами таких істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які, на думку захисника, тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Окрім того, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Також, до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 10 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3