Дата документу Справа № 333/2758/18
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/651/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2758/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001681 від 28 травня 2018 року відмовлено.

Застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 з перебуванням останнього за місцем реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 в період часу з 23-00 годин до 08-00 годин наступного дня строком до 27.07.2018 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1.Прибувати до слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження з періодичністю 1 раз на тиждень у визначений слідчим час до 18 години.

2.Не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

3.Утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 по кримінальному

провадженню.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001681 від 28.05.2018 року відносно ОСОБА_7 . Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. За даним фактом Комунарським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розпочато кримінальне провадження за №0001681 від 28.05.2018 року. Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і в суд, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав. Так, ОСОБА_7 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винуватість ОСОБА_7 , у скоєнні грабежу. У зв`язку із зазначеними вище обставинами, слідчий приходить до висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може надалі продовжити займатися протиправною діяльністю, направленої на вчинення злочинів, а також переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують ризики, передбачені п.п.1, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Враховуючи, що ОСОБА_7 має сім`ю, постійне місце мешкання, де він і зареєстрований, раніше не судимий, працює та щомісячно отримує заробітну платню, на його утриманні знаходяться: малолітня дитина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідна сестра ОСОБА_13 яка є інвалідом з дитинства, матір - ОСОБА_14 - інвалід третьої групи, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного. Слідчий суддя вказує, що доводи слідчого про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України обмежуються лише ступенем тяжкості злочину та певних припущень, що підозрюваний буде впливати на потерпілого та іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_7 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя прийшла до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також встановлено можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Проте, вказаний ризик є настільки незначний, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є недоцільним. На думку слідчого судді, слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_7 не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Твердження ж слідчого та прокурора про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для застосування щодо особи, найбільш суворого, відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена обставина, в контексті положень ст.178 КПК України, не може оцінюватися з винятково абстрактного погляду та повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами. Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, та саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_7 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст. 194 КПК України, а також з урахуванням графіку роботи підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор, вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді підставами для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала відсутність підстав вважати, що існує ризик, того що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню. Апелянт вважає, що вказані доводи слідчого судді є необґрунтованими та не можуть бути підставою відмови в задоволенні клопотання. Злочин у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер, знаходячись на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу необхідно було врахувати суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 відносно особи похилого віку. Крім того, в процесі розгляду клопотання судом проігноровано наведені у клопотанні слідчого доводи про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшла до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також встановлено можливість того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Проте, вказаний ризик є настільки незначний, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є недоцільним. Існування інших ризиків слідчий суддя вважає недоведеними.

На переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризику, переховування від органів досудового розслідування або суду.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, наявності постійного місця проживання, офіційного місця роботи, позитивних характеристик, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, на переконання слідчого судді, могло в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

В апеляційній скарзі доказів, які б вказували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні також не було надано.

Інші доводи апелянта щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України жодним чином не доведені та обґрунтовані, і не можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга прокурора не містить вимог, щодо строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в разі задоволення, його апеляційної скарги.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

При цьому, слід зауважити, що матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному в період дії запобіжного заходу залишати місце свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23-00 годин до 08-00 годин наступного дня, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 27.07.2018 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4