Справа № 474/880/17
ВИРОК
Іменем України
02.05.18 року смт.Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0000328 від 31.08.2017 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Криве Озеро Миколаївської області, громадянина України, освіта н/середня непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
31.08.2017 року біля 10.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї по АДРЕСА_2 , під час раптової сварки з ОСОБА_5 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від чого він втратив рівновагу та впав на землю, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді саден лобу та крововиливу нижньої повіки правого ока, які за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винним себе визнав повністю, щиро розкаявся та під час допиту повідомив, що дійсно 31.08.2017р. в ранковий час, приїхав до місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , назви адреси сказати не може. Там також був ОСОБА_8 , який сварився з ОСОБА_9 , з приводу того хто завезе останню в школу інтернат. В ході чого він запитав ОСОБА_10 чи їде він чи ні, бо спізнювався. Після цього ОСОБА_8 переключився на нього, почав сваритися хто він та що тут робить. З цієї підстави зав`язалася сварка, він кинувся до нього, обвинуваченого, але вони розійшлися. Після цього, при виході на дорогу з двору ОСОБА_5 два - три рази вдарив по правому дзеркалу автомобіля, та відбив його, в результаті чого вони і побилися. Особисто він, обвинувачений вдарив потерпілого два - три рази по обличчю кулаком правої руки, після чого він втратив рівновагу, упав на землю, а потім взяв велосипед і пішов своїм ходом до себе до дому.

Крім визнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, його вина, обставини що пом`якшують, обтяжують покарання, характеризують його особу, ризики вчинення повторного кримінального праворушення, та небезпеки його для суспільства, підтверджуються наступними дослідженими по справі доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , що 31.08.2017р під час його перебування з ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , місцю проживання останньої, приїхав невідомий йому чоловік, як пізніше дізнався ОСОБА_3 . Він сказав ОСОБА_11 , що завезе її до школи інтернат, на що обвинувачений, будучи у дворі, сказав що сам її завезе, після чого наніс йому, потерпілому, два удари в лоб, від чого він почав трохи втрачати свідомість, а потім наніс йому ще третій удар, в область обличчя. В цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сіли в авто ОСОБА_14 .. Він взяв каміння, на що ОСОБА_3 вилетів з авто та почав наносити йому удари по голові, а він почав втікати, в ході чого відбив йому праве дзеркало авто, кулаком. Переніс моральні страждання, їздив на СМЕ, ходив до слідчого, суду, та в зв`язку з перенесеним фізичним болем.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , що 31.08.2017р. о 10-11. 00 год. по місцю проживання ОСОБА_16 виникла сварка між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з приводу того хто повезе ОСОБА_11 до школи інтернат. Після чого він, ОСОБА_11 та ОСОБА_17 сіли до авто. ОСОБА_18 підняв каміння та хотів кинути по авто, на що ОСОБА_3 вибіг з авто та припідняв його, після чого відпустив. ОСОБА_8 підбіг до авто і вдарив рукою по дзеркалі, почав втікати. ОСОБА_3 наздогнав його та вдарив, начеб то ззаді, від чого він упав. Ударив його два три рази, зверху, в лоба. Після бійки ОСОБА_8 встав та пішов додому. Деякі неточності пояснив спливом часу. Ангалогічними показаннями свідків ОСОБА_19 ..
Показаннями свідків ОСОБА_20 , що вона прийшла до сина ОСОБА_5 , до обіду, та побачила, що він ввесь побитий, на її запитання повідомив, що то його побив ОСОБА_3 по місцю мешкання їх бувшої невістки ОСОБА_21 , на що вона, свідок викликала поліцію. У нього був побитий лоб, був синець, очі почервонілі, подряпана рука. Наступного дня їздили на експертизу в Первомайськ, лікувався в лікарні з приводу струсу головного мозку. Повідомляв її, що сильно болить голова, очі, хвилювався з приводу бійки, оскільки вважав ОСОБА_22 за дочку.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2017р., витягом з кримінального провадження №0000328 від 31.08.2017р. про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 про спричинення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України;

Висновками експертів №531 від 01.09.2017р., №700-м від 02.11.2017р., №88-М від 19.02.2018р., у яких експерти прийшли до висновку у ОСОБА_5 виявлено садна лобу та синці нижнього повіка правого ока, які могли утворитися в строк і при обставинах вказаних у постанові від дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

Вимогою про судимість №73-01092017/48012 від 01.09.2017р., характеристикою від 05.09.20107р., довідкою про склад сім`ї №4005 від 05.09.2017р., довідкою ЦРЛ №656 від 04.09.2017р., досудовою доповіддю сектору пробації від 12.01.2018р. №33, відповідно до яких ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення високі та ризики небезпеки для суспільства середні, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі, високої небезпеки для суспільства він не становить.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, вперше вчинене правопорушення, щире розкаяння винного, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, матеріальний стан обвинуваченого, який ніде не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з врахуванням обставин справи (неправомірна поведінка потерпілого яка передувала вчиненню злочину) вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Щодо посилання потерпілого на спричинення йому тілесних ушкоджень у виді закритої черепної мозкової травми, струсу головного мозку з яким він лікувався у ЦРЛ з 01.09.2017р. по 25.09.2017р.,то вони виходять за межі висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у спричиненні легких тілесних ушкоджень у виді садна лобу та синців повіка правого ока.

При цьому суд вважає доречним зазначити, що відповідно до наведених висновків експерта карта хворого денного стаціонару поліклініки не являється документом для проведення судово медичної експертизи, а на вимогу суду про надання амбулаторної карти, ухвала від 02.01.2018р. лікарнею не виконана в частині надання амбулаторної карти (епікризу), в зв`язку з відсутністю останньої в реєстратурі та знаходженням її «на руках» у ОСОБА_5 .

З цих же підстав, та з підстав не надання амбулаторної карти самим потерпілим на вимогу суду, експертом не надано відповідь на питання №2 ухвали суду про призначення судово медичної експертизи від 02.01.2018р.

Це узгоджується з твердженнями прокурора, що ухвала про тимчасовий доступ до речей і документів - виписки з історії хвороби від 01.09.2018р. (амбулаторної карти) у Врадіївській ЦРЛ, не виконана в зв`язку з її відсутністю.

При цьому суд керується положеннями ст. 337 КПК України якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акту, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, що покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з ст. 338 цього кодексу, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинення якого обвинувачується особа.

Ст. 242 КПК України, яка встановлює обов`язковість проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Ст. ст. 85, 86 цього кодексу, які встановлюють вимоги щодо належності та допустимості доказів.
Відповідно до ст. 129 КПК України, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов чи відмовляє у ньому.

Щодо наданих потерпілим аркушів паперу з наявними записами «гідазепам, гліцесед, седотін» та аркушу на звороті якого наявні написи зеленого кольору виконані друкарським способом «miniкредитка» та іншій стороні написи прописом виготовлені рукописним текстом «антовел 84, натр хлор 3*1.80+5.40, тощо», а також товарних чеків фармація АП 1 Аптеки 71 на придбання ліків на суму 297.30, 3.71, 5.85 грн. від 01.09.2017р., на суму 257.37, 13, 1.70 грн. від 04.09.2017р., на суму 149.87, 84 грн. від 05.09.2017р., на суму 193.02, 37.50, 2.70 від 06.09.2017р., на суму 240.57 грн. від 07.09.2017р., на суму 41 та 22 грн. від 11.09.2017р. та товарний чек « ОСОБА_23 » на суму 90.25 грн. від 19.09.2017р., як доказ спричинення йому матеріальних збитків витрачених на лікування струсу головного мозку, згідно довідки ЦРЛ від 16.01.2018р. №26 (а.с. 57), то суд не бере їх до уваги, з огляду на наступне:

Оскільки нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинення якого обвинувачується особа встановлені під час судового розгляду не були та прокурором не вчинялися дії на виконання ч.1 ст. 338 КПК України, підстав для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, що покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження судом не встановлено, а вище перелічені товарні чеки, надані цивільним позивачем на підтвердження витрат лікування струсу головного мозку та перебування з цього приводу ним на лікуванні у ЦРЛ, згідно довідки останньої на а.с. 57, виходить за межі висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у спричиненні легких тілесних ушкоджень у виді садна лобу та синців повіка правого ока, належних та допустимих доказів протилежного (призначення лікування з приводу цих тілесних ушкоджень, та доказів на придбання ліків для їх лікування) цивільним позивачем не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди.

Крім того наведені документи не є доказами, на підтвердження цивільного позову, в розумінні ст. 77 ЦПК України (належність та допустимість)

Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, то суд визнає, що внаслідок умисних винних злочинних дій обвинуваченого потерпілому завдано моральну шкоду, оскільки його діями було завдано душевні страждання, фізичний біль, потерпілий зазнав тривалих вимушених змін у житті.

Відповідно до ст. 454 ЦК України, розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з врахуванням ступеня вини обвинуваченого та його майнового стану.

З матеріалів справи вбачається, а саме характеристики від 05.09.2017р., довідки про склад сім`Ї №4005 від 05.09.2017р., показань обвинуваченого, що ОСОБА_3 не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі наведеного, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд вважає, що з врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, його сімейного та майнового стану цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. підлягає частковому задоволенню, та з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 5000 грн., що на думку суду буде відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн..
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1