Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

власника вилученого майна - ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Сарненського райнного суду Рівненської області від 24 травня 2018 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2018 року задоволено клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мотопомпу заводського виробництва «Gasoline 16/0 hp E670E», 4 металеві палки «Тички», водозабірний шланг, 7 пожежних рукаві, 7 пластикових каністр об`ємом 20 літрів, 4 саморобні підхвати, заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном та встановивши місцем його зберігання кімнату зберігання речових доказів Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане тимчасово вилучене майно використовуються для незаконного видобутку бурштину-сирцю, тобто являється знаряддям вчинення злочину та на момент зупинки і перевірки автомобіля працівниками поліції знаряддя для незаконного видобутку бурштину сирцю знаходилися в середині кузова даного транспортного засобу, що дає достатні підстави вважати про намір вчинити даний вид злочину. Не застосування арешту майна унеможливить проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу як незаконну та необґрунтовану та постановити нову ухвалу. В обґрунтування заявлених вимог він зазначив, що вилучене майно належить йому, куплене на законних підставах, та використовується для особистих потреб. При цьому, вказав, що кримінальне провадження відкрите по факту готування до незаконного видобування

корисних копалин загальнодержавного значення, а не відносно нього. На думку апелянта, прокурором не доведено його намір скоїти злочин, йому не повідомлено про підозру, а накладення арешту на його особисте майно порушує його законні права і інтереси як власника.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу про арешт майна, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22 березня 2018 року о 03 год. 40 хв., під час несення служби працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зупинено транспортний засіб «УАЗ 452 ЛЄК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , при поверхневому огляді салону якого виявлено мотопомпу заводського виробництва «Gasoline 16/0 hp E670E», пожежні рукава, алюмінієві палки «тички», каністри ємкістю 20 л.

За вказаним фактом, 22 травня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових рішень за №0000551 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.14 ч.2 ст.240 КК України та розпочате досудове розслідування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 Кримінального процесуальнго кодексу України (далі - КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про арешт майна в порядку ст.ст.170-173 КПК, врахував наявність великої ймовірності того, що майно, тимчасове вилучене під час огляду автомобіля марки «УАЗ 452 ЛЄК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке належить громадянину ОСОБА_4 , являється знаряддями вчинення злочину для незаконного видобутку бурштину сирцю, та можуть бути використані як речові докази під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.14, ч.2 ст.240 КК України для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності повідомлення про підозру ОСОБА_4 при вирішенні питання про арешт майна з цієї підстави врахуванню не підлягають та не є перешкодою для його застосування.

Водночас колегія суддів враховує, що ОСОБА_4 не було надано апеляційному суду даних щодо використання арештованого майна для ведення підприємницької, господарської чи іншого виду діяльності.

Крім того, твердження апелянта про відсутність потреби зберігання вилученого майна на території Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області є безпідставними, оскільки на даний час триває досудове розслідування даного кримінального провадження, у ході якого слід провести ряд слідчих (розшукових) дій, а повернення вилученого майна ОСОБА_4 може призвести до приховування чи знищення вказаних речей.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Поряд з цим колегія суддів зауважує, що у відповідності до припису ч.2 ст.174 КПК, апелянт може звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту вказаного майна.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2018 року про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3