Справа № 178/596/17
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2018 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 кримінальне провадження за обвинуваченням:

Є Р И Ц Я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Арцваберд Шашмадинського району Вірменської АССР, громадянки України, освіта середня, працюючої в КЗ «Криничанській ЦРЛ» медичною сестрою, не судимої, не одруженої, проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_8 15 лютого 2017 року близько 11 години прийшла до приміщення середньої загальної школи № 1 по АДРЕСА_2 , зайшла в приміщення 4-Б класу, де навчається її онук ОСОБА_9 , та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдала фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень учню 4-Б класу малолітньому ОСОБА_4 , шляхом нанесення одного удару лівою рукою в праву частину обличчя ОСОБА_4 . Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 183-Е від 23 лютого 2017 року спричинила малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичний біль у вигляді удару по правій половині обличчя, який не спричинив тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні винною себе не визнала і пояснила, що 15 лютого 2017 року вона перебувала на роботі та об 10:45 до неї зателефонував її внук та сказав що його побили, після чого вона намагалась його заспокоїти. Але згодом він знову зателефонував та плачучи сказав що його побили та вона одразу пішла до цього в школу. Прийшовши до класу, де перебував внук, підійшла до нього та запитала що трапилось, а він їй розповів, що його побили однокласники. Одразу після чого вона почала звертатись до двох хлопців, на яких вказав її внук ОСОБА_10 , взявши одного з них за руку запропонувала вийти з класу для з`ясування обставин сварки, але розмова була перервана учителем, яка в цей час ввійшла до класу та почала її заспокоювати. Після цього, вона пішла зі своїм внуком до директора школи, де почала розповідати про події, які трапились. Факт нанесення нею ударів по малолітнім дітям не підтверджує, вказує, що хотіла лише з`ясувати суть спору та прийти до істини.

Малолітній потерпілий ОСОБА_4 з приводу обставин, які трапились за його участі пояснив, що ОСОБА_8 ударила його рукою в праву частину обличчя, після чого почали викрикувати на нього різні висловлювання. Потім до них підійшла учителька ОСОБА_11 та почала відтягувати ОСОБА_8 від нього і заспокоювати останню.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що 15 лютого 2017 року приблизно об 11 години до неї зателефонував її син ОСОБА_12 та сказав, що його побила бабуся ОСОБА_13 , після чого, одразу вона приїхала до школи та зайшовши до класу, де навчається її син підійшла до останнього та побачила, що в нього є червоний слід на щоці. На запитання що трапилось, він повідомив, що його вдарила бабуся ОСОБА_10 . Одразу ж після цього вона пішла до директора школи в кабінет, відчинивши двері кабінету вона побачила там класного керівника та ОСОБА_8 , яка відразу почала викрикувати на неї та висловлювати негативні вимови на її адресу. Згодом було викликано працівників поліції, які зафіксували обставини що стались між ОСОБА_8 та її сином.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює учителем молодших класів Криничанської СЗШ № 1. До її класу було переведено ОСОБА_13 з іншого класу, оскільки у останнього не складалися стосунки з дітьми. Але згодом у ОСОБА_10 почали виникати сварки і з учнями її класу та одного разу після уроку фізкультури як їй стало відомо між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла сварка, яку вона одразу як їй здалось уладнала. Через декілька хвилин від учнів класу їй стало відомо, що ОСОБА_10 зателефонував до своєї бабусі та розповів про цю сварку між ним та ОСОБА_12 , перебуваючи в коридорі школи, через деякий час учні повідомили їй, що ОСОБА_8 в класі ударила ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_15 . Зайшовши до класу вона почала заспокоювати ОСОБА_8 , а остання взявши свого внука за руку, пішли до кабінету директора школи. Згодом приїхала мама ОСОБА_12 та працівники поліції.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що навчається в 4-Б класі разом з ОСОБА_17 . Одного разу ОСОБА_18 почав лізти до ОСОБА_19 , але на це відреагували ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , які відштовхнули його від дівчинки. Через деякий час до класу прийшла бабуся ОСОБА_10 та вдарила рукою спочатку ОСОБА_21 , потім ОСОБА_22 , після чого вони заплакали, а вона намагалась взяти за руку ОСОБА_17 . Проте дії ОСОБА_8 були зупинені учителькою класу.

Винність обвинувачуваної в судовому засіданні доведена матеріалами, наявними в кримінальному провадженні висновком експерта № 183-Е, від 23 лютого 2017 року, згідно якого «видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 на правій половині обличчя в даний час не виявлено. Йому наносився удар по правій половині обличчя, цього разу не залишив після себе тілесних ушкоджень, тому належить до насильницьких дій, які завдали фізичного болю» / а. с. 33 /, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та фото таблицею до нього / а.с. 70-73 /.

Провівши аналіз досліджених в судовому засіданні вищенаведених доказів суд, не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, вважає доведеним факт завдання обвинуваченою ОСОБА_8 удару по правій стороні обличчя потеропілого, що завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, оскільки про це свідчать показання потерпілого свідків, висновок судово-медичної експертизи, які спростовують показання обвинуваченої про те, що удару потерпілому вона не завдавала. Тому суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, що завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання про призначення покарання суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так вчинене обвинувачуваною кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо. Передбачених ст. 66 КК України обставин, пом`якшуючих покарання, не встановлено Обставиною яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітньої дитини. За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе шляхом застосування покарання у вигляді виправних робіт.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-371, 373-376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Є Р И Ц Я ОСОБА_23 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити їй покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи ОСОБА_8 на строк ШІСТЬ місяців з відрахування десяти відсотків заробітку ОСОБА_8 в доход держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1