Справа № 466/3205/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

«11 » жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на два місяці, оскільки такий закінчується 13 жовтня 2018 року.

Крім того, 09 жовтня 2018 року на адресу суду поступило клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід, а саме домашній арешт з тих підстав, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, він є інвалідом третьої групи загального захворювання, не буде чинити перешкоди у проведенні судових засідань, об`єктивно та всесторонньо досліджувати обставини справи, особисто або через інших осіб чинити вплив на потерпілих та свідків.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Крім того, як зазначено у п. 219 рішення Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Клопотання прокурора подано в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, відтак жодних порушень при внесенні клопотання прокурором немає.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так-як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 13 жовтня 2018 року до 12 грудня 2018 року включно.

Підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 12 грудня 2018 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Скерувати копію ухвали для виконання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1