Справа № 572/940/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі колегії суддів:головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000272 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запселье, Краснопільського району, Сумської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого вироками : Лозівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2001 року за ч.4 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі; Лозівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2003 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2006 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 лютого 2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, Сарненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 08 березня 2018 року, приблизно о 12 год.00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіти чужим майном, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в ході розмови, між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_7 , виникла суперечка з приводу ситуації, яка мала місце восени минулого року щодо крадіжки яблук, в результаті чого сталася бійка, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 виявив у внутрішній лівій кишені сорочки потерпілого гаманець з грошовими коштами останнього в сумі 10000 грн. та 480 доларів США, які відповідно до офіційного курсу гривні встановленого Національним банком України становлять 12643 грн. та відкрито в присутності потерпілого заволодів ним подолавши волю потерпілого до опору, умисно спричинив потерпілому не менше двох ударів кулаком в обличчя, в результаті чого ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носа, зливного синця гематоми перенісся, спинки носа з переходом на праву навколоорбітальну ділянку, закритого перелому кісток спинки носа зліва, синця-гематоми правої щічно-носогубної ділянки з переходом на підборіддя з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, пояснив, що 08 березня 2018 року, після 10 год. 00 хв. У нього виникло бажання виконати ремонтні роботи на балконі за місцем проживання, він запропонував знайомому ОСОБА_10 піти попросити дошки до ОСОБА_11 , який проживав у будинку неподалік та які він бачив у його господарстві. Разом пройшли до подвір`я, що не було огороджено, двері до будинку були відчинені, ОСОБА_5 постукавши зайшов до будинку, ОСОБА_10 залишився на вулиці, зайшовши до коридору будинку ОСОБА_5 постукав у двері кімнати та розпочав спілкування із ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування потерпілий ОСОБА_7 запросив до кімнати та запропонував випити горілки, на що ОСОБА_5 погодився. Приблизно через 10 хв. до будинку зайшов ОСОБА_10 та запитав у ОСОБА_5 чи скоро він закінчить розмову після чого вийшов. В ході вживання алкогольного напою між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла суперечка через обвинувачення останнім ОСОБА_5 у крадіжці яблук з яблуні у господарстві ОСОБА_7 . Під час суперечки ОСОБА_7 почав розмахувати руками та вдарив ОСОБА_5 по губі, на що останній наніс у відповідь 3-4 удари ОСОБА_7 в обличчя, у вигляді ляпасів після чого ОСОБА_7 пішов до вбиральні. Під час виходу з кімнати ОСОБА_7 діставши щось з внутрішньої кишені кинув у купу одягу та речей на підлозі, ОСОБА_5 пішов подивитись, що саме було викинуто та знайшов гаманець, який ОСОБА_5 підібрав, залишив у себе та пішов з будинку. ОСОБА_10 на подвір`ї вже не було. На вулиці ОСОБА_5 відкрив гаманець, побачив 350 доларів США та пачку гривень номіналом по 200 грн. та 500 в сумі 8500 грн. Прийшовши додому віддав гроші своїй тещі. 300 доларів США програв ввечері того ж дня в залі гральних автоматів. Зранку 09 березня 2018 року приїхали працівники поліції, забрали ОСОБА_5 на впізнання. Гроші потерпілому ОСОБА_7 були повернуті тещею ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 08 березня 2018 року відпочивав у себе вдома, близько 12 год. 00 хв. Почув як хтось виламує вхідні двері та вимагати, щоб його впустили до будинку, ОСОБА_7 злякався та зачинив двері в кімнату на клямку, ОСОБА_5 відчинив вхідні двері шляхом зламу притворної планки, зламав клямку на дверях в кімнату та відразу наніс удар ногою в живіт, рукою в обличчя, схопив за одяг, почав за нього шарпати, кричав «давай деньги», бити у груди та тягати по кімнаті під час чого ОСОБА_5 відчув що у внутрішній лівій кишені сорочки під курткою потерпілого ОСОБА_7 наявний гаманець. Потерпілий ОСОБА_12 наголошує, що загалом обвинувачений наніс більше 10 ударів в обличчя, живіт та груди. Згодом посадивши потерпілого ОСОБА_7 на ліжко запропонував поговорити та запитав що лежить у лівій внутрішній кишені та наніс ще один удар в обличчя. Потерпілий ОСОБА_7 дістав гаманець та кинув його за купу одягу та речей на підлозі кімнати. ОСОБА_5 знайшов гаманець та пішов з будинку. Потерпілий чув, що на подвір`ї був ще хтось, оскільки ОСОБА_5 розмовляв з кимось, друга особа до будинку наче не заходила, принаймні потерпілий її не бачив. Стверджує, що у гаманці було 10000 грн. та 480 доларів, які були заощаджені та зароблені ним особисто для побутових потреб. Викликав поліцію пізно, наступного дня коли приїхала сестра, оскільки у нього не працював мобільний телефон та сам потерпілий ОСОБА_7 перебував у поганому самопочутті. Вживания алкогольних напоїв з обвинуваченим заперечує.

Свідок ОСОБА_13 , сестра потерпілого, пояснила, що інколи навідує свого брата ОСОБА_7 , 09 березня 2018 року приїхала зі своїм чоловіком до ОСОБА_7 якого вдома не було, як з`ясувалось пізніше, останній ночував у приятеля через побиття. Згодом знайшли ОСОБА_7 , дізнались, що у нього забрали гроші, поїхали до поліції, брат був побитий, синець на лобі, гематома навколо ока, синець на щоці, з носа текла кров. Стверджує, що у потерпілого ОСОБА_7 могла бути сума в 10000 грн та 480 доларів США. Бачила брата 06 березня 2018 року у його будинку, побоїв на ньому не було.

Свідок ОСОБА_14 , дружина обвинуваченого, повідомила, що їй все відомо зі слів матері та ОСОБА_10 , а саме те, що зранку 08 березня 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_7 за дошками, потім повернувся ОСОБА_10 , через 10-15 хв. повернувся ОСОБА_5 і дав гроші матері свідка ОСОБА_14 , грошей було приблизно 9000 грн та 250 доларів США, на обличчі та руці ОСОБА_5 була кров.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний двічі в судовому засіданні, вдруге за клопотанням обвинуваченого, пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та надав наступні показання. Зранку 08 березня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 запропонував йому разом піти до потерпілого ОСОБА_7 за дошками для ремонту балкона за місцем їх проживання на що він погодився. Зайшовши до подвір`я потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 постукав у двері та зайшов, оскільки двері були відчинені, дверей не ламав, ОСОБА_10 залишався на подвір`ї чекати. Чекав протягом 20-30 хвилин після чого пішов додому і ліг спати. Під час додаткового допиту повідомив, що після 10-15 хв. очікування на обвинуваченого ОСОБА_5 на подвір`ї, зайшов до будинку, побачив ОСОБА_5 який сидів в кімнаті (зліва по коридору), потерпілого ОСОБА_7 не бачив, ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_5 чи скоро він закінчить розмову після чого вийшов у двір та почекавши хвилин 15 пішов додому. За 10-15 хвилин повернувся ОСОБА_5 у якого була кров на обличчі та руці.

Також у судовому засіданні було досліджено наступні докази.

- протокол огляду місця події, проведеного за згодою власника майна, від 10.03.2018р. з ілюстративними таблицями, за адресою проживання потерпілого ОСОБА_7 АДРЕСА_3 , під час якого встановлено, що вхідні двері до даного будинку зсередини не зачиняються, вхідні двері до кімнати, що зачиняються на металеву защібку, пошкоджень не мають, будь-яких слідів, придатних до ідентифікації не виявлено;

- протокол огляду місця події, проведеного за згодою власника майна, від 09.03.2018р. з ілюстративними таблицями, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок з грошовими коштами у сумі 10000 грн та 30 доларів США, які постановою слідчого від 09.03.2018р визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження;

- висновок експерта №61 від 09/10.03.2018р. щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якого у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни спинки носа, зливного синця-гематоми перенісся, спинки носа з переходом на праву навколо орбітальну ділянку, синця-гематоми правої щічно-носогубної ділянки з переходом на підборіддя справа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які виникли внаслідок не менше двох травматичних (ударних) дій і можуть відповідати терміну заподіяння 08 березня 2018 року;

- додатковий висновок експерта №65/61 від 09/10.03.2018р. щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якого у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни спинки носа, зливного синця-гематоми перенісся, спинки носа з переходом на праву навколо орбітальну ділянку, закритого перелому кісток спинки носа зліва, синця-гематоми правої щічно-носогубної ділянки з переходом на підборіддя справа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (більше 6, але не більше 21 доби), які виникли внаслідок не менше двох травматичних (ударних) дій і можуть відповідати терміну заподіяння 08 березня 2018 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 23 березня 2018р. з ілюстративними таблицями в в ході проведення якого в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_7 розповів та показав обставини застосування обвинуваченим ОСОБА_5 фізичної сили та заволодіння гаманцем;

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Колегія суддів вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості і які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.187 КК України.

Даючи правову оцінку діям обвинувачених згідно інкримінованого обвинувачення у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яку обрав орган досудового розслідування, суд враховує надані та досліджені судом докази, а також встановлені на підставі даних доказів обставини справи, і приходить до переконання, що вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження. При цьому, суд виходить з наступного.

Так, ч.3 ст.187 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення розбою, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище

Органом досудового розслідування в обвинувальному акті від 29.03.2018 року розбій інкриміновано за ознакою проникнення в житло, що виразилося в пошкодженні обвинуваченим вхідних та дверей кімнати і проникненні до будинку.

Проте, протоколом огляду місця події, проведеного за згодою власника майна, від 10.03.2018р. з ілюстративними таблицями, за адресою проживання потерпілого ОСОБА_7 АДРЕСА_3 , чітко встановлено, що вхідні двері до даного будинку зсередини не зачиняються, вхідні двері до кімнати, що зачиняються на металеву защібку, пошкоджень не мають, на ілюстративних таблицях загального виду вхідних дверей та дверей до кімнати не вбачається жодних їх пошкоджень. Крім того, будь-яких слідів, придатних до ідентифікації під час проведення огляду місця події за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 слідчим та інспектором-криміналістом не виявлено.

З показань свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 попередньо постукавши, вільно зайшов до будинку потерпілого ОСОБА_7 через вхідні двері, які зачинені не були та провів у будинку приблизно 25-30 хвилин спілкуючись з потерпілим. З показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що вся подія відбулась протягом 5-10 хвилин. Колегія суддів критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_7 в частині проникнення до його будинку, пошкодження вхідних дверей та дверей кімнати та зважає на те, що за результатами експертиз твердження останнього щодо нанесення йому не менше 10 ударів в різні ділянки тіла після проникнення обвинуваченого ОСОБА_5 до будинку не підтверджуються.

Також, колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого в частині заволодіння гаманцем з грошовими коштами та нанесення ударів у вигляді ляпасів потерпілому ОСОБА_7 зважаючи на результати експертиз та показання потерпілого і вважає їх спробою ОСОБА_5 уникнути відповідальності.

В контексті ст. 187 КК України, під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Відповідно до узагальнення ВСУ практики розгляду судами справ про злочини проти власності від 01.11.2008 р., викрадення майна особою не можна розглядати за ознакою проникнення у житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна виник під час перебування в цьому приміщенні. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи зазначеної кваліфікуючої ознаки, слід з`ясовувати, з якою метою особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище і коли у неї виник

умисел на заволодіння майном. Така обставина має місце лише тоді,

коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища

здійснювалося з метою заволодіння чужим майном.

Колегія суддів вважає, що умисел на заволодіння гаманцем у обвинуваченого ОСОБА_5 виник після спілкування з потерпілим ОСОБА_7 у його будинку та суперечки, яка виникла, після того, як обвинувачений ОСОБА_5 почав хапати за одяг потерпілого ОСОБА_7 і відчув гаманець у лівій кишені, тому кваліфікуюча ознака проникнення у житло в даному випадку відсутня.

Колегія суддів вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. Згідно з додатковим висновком експерта №65/61 від 09/10.03.2018р. щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни спинки носа, зливного синця-гематоми перенісся, спинки носа з переходом на праву навколо орбітальну ділянку, закритого перелому кісток спинки носа зліва, синця-гематоми правої щічно-носогубної ділянки з переходом на підборіддя справа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (більше 6, але не більше 21 доби), які виникли внаслідок не менше двох травматичних (ударних) дій.

Підсумовуючи викладене, суд вважає доводи прокурора про кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.187 КК України припущенням, тоді як, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978року, «Коробков проти України» від 21.10.2011року - Європейський суд з прав людини зазнає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України, «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження.

В рішенні Європейського суду «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року - у справі про зміну кваліфікації злочину судом - також зазначається, що суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист.

У відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, тому суд перекваліфіковує дії ОСОБА_5 із вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), поєднаного із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства за ч. 1 ст.187 КК України що, враховуючи санкції статей, покращує його становище.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній є особою молодого віку, згідно довідок лікаря КЗ «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» ОСОБА_15 від 14.03.18р. та лікаря Албанської від 15.03.18р., ОСОБА_5 не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра. За місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Раніше неодноразово судимий, перебуває на іспитовому строку за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання є скоєння злочину щодо особи похилого віку, рецидив.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 під час судового розгляду не встановлені.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, суд вважає що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, з призначенням покарання ближче до мінімальної межі, передбаченого санкцією ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано у виді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 128, 129, 368, ч.1 ст. 369, 373, 374, 395 КПК України , суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання призначеного йому вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2018, у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень та 30 доларів США повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання - з 09 березня 2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя