АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку, а саме на: документи, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); проекти документів, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); грошові кошти в сумі 13 884 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні; флеш накопичувач білого кольору «Transend» 8 GB; записник фіолетового кольору; банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; телефон «Lenovo» в чохлі бежевого кольору; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. НОМЕР_3 ; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. НОМЕР_4 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Так, апелянт не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на майно, посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, а також на недоведеність відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України, що, згідно доводів апеляційної скарги, позбавляє суд можливості накладення на нього арешту з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання, та збереження речових доказів. Крім того, адвокат вказує на незаконність вилучення електронних носіїв інформації, посилаючись на ті обставини, що вони не були зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку, що відповідно до вимог ст. 168 КПК України, забороняє вилучати такі речі.
Також, представник зазначає про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки власник майна та його представник не були присутніми в судовому засідання суду першої інстанції при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, а повний текст постановленого судом рішення ОСОБА_7 отримала лише 21 червня 2018 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора відбувся без повідомлення особи, яка подала скаргу, а повний текст постановленого судом рішення ним було отримано 21 червня 2018 року та 25 червня 2018 року подано апеляційну скаргу,колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується посилань представника про відсутність підстав для накладення арешту на майно, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали, вважає їх безпідставними з огляду на такі обставини.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000318 від 13 лютого 2018 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до доводів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що начальник управління дозвільної діяльності, природоохоронних програм, моніторингу та зв`язків Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 , яка є службовою особою, що займає відповідальне становище, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 одержали неправомірну вигоду, шляхом вимагання, від представника ТОВ «Вінтайр» () ОСОБА_11 , за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданого ОСОБА_7 службового становища.
01 березня 2018 року у період часу з 15 год. 03 хв. по 17 год. 15 хв. в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000318 від 13 лютого 2018 року прокурор ОСОБА_12 відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із врятуванням майна провела невідкладний обшук у службових кабінетах Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів, що розташовані на третьому поверсі адміністративної будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 15-а, а саме: у службовому кабінеті начальника Управління дозволів природоохоронних програм моніторингу та зв`язків з громадськістю Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації ОСОБА_7 та службовому кабінеті працівників відділу дозвільної діяльності та природоохоронних програм Управління дозволів природоохоронних програм моніторингу та зв`язків з громадськістю Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації, в ході якого було виявлено та вилучено документи, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); проекти документів, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); грошові кошти в сумі 13 884 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні; флеш накопичувач білого кольору «Transend» 8 GB; записник фіолетового кольору; банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; телефон «Lenovo» в чохлі бежевого кольору; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. НОМЕР_3 ; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. 096-56-77-54.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 02 березня 2018 року вказане майно визнано речовими доказами.
Також, 02 березня 2018 року, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Врахувавши вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого майна.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, тобто з метою конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
На думку колегії суддів, надані прокурором матеріали містять достатньо даних, які дають підстави вважати, щомайно, вилучене під час проведення обшуку, а саме документи, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); проекти документів, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); грошові кошти в сумі 13 884 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні; флеш накопичувач білого кольору «Transend» 8 GB; записник фіолетового кольору; банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; телефон «Lenovo» в чохлі бежевого кольору; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. НОМЕР_3 ; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. 096-56-77-54, можливо набуте протиправним шляхом, є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Посилання апелянта на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, є безпідставними, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопрушення, за викладених в клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликала.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконності вилучення електронних носіїв інформації, посилаючись на ті обставини, що вони не були зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку, то слід зазначити, що відповідно до положень ст. 376 КПК України слідчий має право на вилучення таких речей і документів.
Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку, а саме: документи, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); проекти документів, що підтверджують видачу посадовим особам Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації дозволу на викиди в атмосферне повітря продуктів утилізації автомобільних шин ТОВ «Вінтайр» (); грошові кошти в сумі 13 884 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні; флеш накопичувач білого кольору «Transend» 8 GB; записник фіолетового кольору; банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; телефон «Lenovo» в чохлі бежевого кольору; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. НОМЕР_3 ; сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», тел. 096-56-77-54, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3592/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1