АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1330/18 Справа № 196/591/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 05 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0000545 за апеляційною скаргою прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року, якою обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК Українищодо обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Царичанка Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
було повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляції:
- прокурор, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що ухвала суду першої інстанції, підлягає скасуванню у зв`язку з допущеним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що суд, при постановлені цієї ухвали, належним чином не оцінив докази виконання прокурором та слідчим своїх обов`язків щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 , вручення йому обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_8 реалізував своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, про що свідчить відповідний протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, власноручно підписаний ОСОБА_8 , з приміткою заповненою від руки: «заяв, доповнень не має». Також, відповідно до ст.293 КПК України, прокурор під розписку надав копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 .. При цьому помилка в ініціалах у шапці вказаної розписки, а саме замість ОСОБА_8 було зазначено ОСОБА_9 , є технічною помилкою. Крім цього, посилання суду на те, що в протоколі надання доступу до матеріалів досудового розслідування не зазначено найменування цих матеріалів є безпідставними, оскільки у вступній частині вказаного протоколу зазначено, що підозрюваному ОСОБА_8 надано доступ до матеріалів досудового розслідування № 0000545. Також суд не відобразив у своїй ухвалі пояснення прокурора щодо обставин вручення ОСОБА_8 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, натомість ухвала обґрунтовується сумнівними поясненнями ОСОБА_8 , неодноразово судимого за корисливі злочини. Крім цього, вказана ухвала обґрунтовується заявою ОСОБА_8 , який в ході підготовчого судового засідання заявив про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак суд повернув обвинувальний акт прокурору, нехтуючи положенням ст.317 КПК України, про те, що після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернув прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.
За висновком суду першої інстанції по наданому обвинувальному акту, ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, що кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, однак, в судовому засіданні ОСОБА_8 було повідомлено про те, що йому прокурор не вручав ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування, підпис, який стоїть в розписці, яка додана до обвинувального акта схожий на його, однак зроблений не ним, що вказує на те, що прокурором не було дотримано вимог ст.293 КПК України, а тому суд у разі призначення до розгляду обвинувального акту, позбавлений можливості роз`яснити суть обвинувачення, оскільки ОСОБА_8 взагалі не знає в чому він обвинувачується. Крім того, до обвинувального акту додано розписку ОСОБА_9 про отримання ним копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, в той час як обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_8 , тому не зрозуміло кому було надано копії зазначених документів. Також протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ч.9 ст.290 КПК України, оскільки в ньому не зазначені найменування цих матеріалів, а підпис який поставлений від імені ОСОБА_8 в даному протоколі йому не належить (за повідомленням останнього в судовому засіданні), тобто зроблений іншою особою.
Вислухавши учасників кримінального провадження, а саме прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляції, та просила їх задовольнити, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
За приписами ст. 372 КПК України, суд зазначає мотиви з яких виходив при постановленні ухвали, і положеннями закону, яким він керувався.
Вказані вимоги закону при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції належним чином не були дотримані.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, до висновку про повернення обвинувального акту, суд прийшов з тих підстав, що зі слів ОСОБА_8 , прокурором не було останньому вручено ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування, підпис, який стоїть в розписці, яка додана до обвинувального акта зроблений не обвинуваченим, при цьому ця розписка надана від ОСОБА_9 , в той час як обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_8 , у протоколі надання доступу до матеріалів досудового розслідування не зазначені найменування цих матеріалів, а підпис який поставлений від імені ОСОБА_8 в даному протоколі йому не належить.
Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить дійсним обставинам справи і нормам закону по своїй суті.

Аналізуючи зміст ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як вбачається з обвинувального акту він містить відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання суду на те, що прокурором не було обвинуваченому вручено ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування, що стало однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах провадження міститься розписка надана ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, крім того ця розписка підписана ним власноручно (а.п. 8).
Доводи суду на те, що підпис, який стоїть в розписці, яка додана до обвинувального акта зроблений не обвинуваченим є не вмотивованим, та таким що не підтверджується матеріалами провадження.
Також посилання суду стосовно того, що розписка надана від ОСОБА_9 , в той час як обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_8 , колегія суддів вважає не суттєвими та такими, що не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки допущена в розписці описка в ініціалах обвинуваченого біля його підпису не є спростуванням самого факту надання обвинуваченим даної розписки, яка надана саме від ОСОБА_8 в отриманні ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на невідповідність протоколу надання доступу до матеріалів досудового розслідування вимогам ч.9 ст. 290 КПК, оскільки в ньому не зазначені найменування цих матеріалів, а підпис який поставлений від імені ОСОБА_8 в даному протоколі йому не належить, зроблений іншою особою є формальними і такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки щодо не зазначення в протоколі найменування відкритих документів, то даний факт не є суттєвим і не є таким, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду.
Щодо висновків суду про те, що підпис в цьому протоколі поставлений не обвинуваченим ОСОБА_8 а іншою особою з посиланням тільки на повідомлення ОСОБА_8 в судовому засіданні, що це не його підпис є безпідставним і необґрунтованим, так як такий висновок спростовується доводами і поясненнями прокурора, який надав розписки ОСОБА_8 і підтвердив факт йому надання доступу до матеріалів справи і копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які спростовують повідомлення обвинуваченого, що на розписці і в протоколі не його підписи.
Крім того, доводи суду першої інстанції щодо відсутності у протоколі надання доступу до матеріалів досудового розслідування найменування цих матеріалів є необґрунтованими, оскільки у вступній частині вказаного протоколу зазначено, що підозрюваному ОСОБА_8 надано доступ до матеріалів досудового розслідування № 0000545.

Таким чином, зазначені судом першої інстанції вказані вище недоведені та формальні не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави з посиланням на недоліки, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту не є суттєвими, і колегія суддів, вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам і вище вказаним нормам процесуального кримінального закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і даний висновок не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням зазначених вище вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4