Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/837/18
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України,освіта середня, непрацюючого , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

01.07.2018 близько 10 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 . В цей же день, час та місці у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме риби із водного об`єкта «Трубїївка» с.Карабчиїв, що перебуває в користуванні ТДВ «Житомиррибгосп» та розташований поблизу с. Карабчиїв Ружинського району' Жито мирської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в цей же день ОСОБА_4 направився до вищевказаного водного об`єкта (ставка), «Трубїївка» с.Карабчиїв. що перебуває в користуванні ТДВ «Житомиррибгосп» та розташований поблизу с.Ягнятин Ружинського району Житомирської області. В подальшому переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що працівники ТДВ «Житомиррибгосп» відсутні, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив постановку однієї риболовецької сітки довжиною 75 м.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна 01.07.2018 року близько 17 години ОСОБА_4 підійшов до вищевказаної водойми для того щоб дістати раніше поставлену ним рибальську сітку. В цей же день, час та місці ОСОБА_4 вийняв поставлену ним рибацьку сітку в якій вже знаходилося 40 шт. риби коропа, загальною вагою 17 кг. по ціні 50 грн. за 1 кг та намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТДВ «Житомиррибгосп» на загальну суму 850 гривень.
До обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні вищевказанного злочину додано Угоду про примирення укладену 18.07.2018 р. в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 з додержанням наступних умов.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням із прокурором 13.07.2018 р. ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15,ч.1 ст.185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 під час досудового слідства примирились між собою. ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначенному діянні та повністю відшкодував представнику потерпілого ОСОБА_5 заподіяну шкоду.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 по ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Із вказанним видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому провадженні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він в змозі реально, остільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами.
Судом встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
З врахуванням викладенного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і його дії підлягають кваліфікації по ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, повністю відшкодував заподіяні потерпілому збитки.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире розкаяння у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданного збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність вищевказанної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання узгоджене сторонами угоди про примирення.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження Угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання Угоди про примирення є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази,а саме: рибальська сітка , яка знаходяться на зберіганні в камері схову Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області передати представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: нероз"яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .