АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/723/18 Справа № 189/1931/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000736 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася у с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: -07.12.2017 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченої, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухваливши новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки; на підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог кримінального закону, на обвинувачену не покладено обов`язок передбачений п.1 ч.1 ст.76 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 року більш суворим покаранням, призначеним цимим вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки; на підставі п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язана повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , 02.12.2017 року близько 01.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в помешканні ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою таємного, повторного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власник помешкання ОСОБА_9 заснув в спальній кімнаті, з шухляди письмового стола, який знаходився в спальній кімнаті, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого з викраденим зникла, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинувачену, яка не заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність її вини, призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Разом з тим, у вироку суду при призначенні покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України суд вказав про два принципи призначення покарання за сукупністю злочинів-як шляхом часткового складання призначеного покарання, так і шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а тому в цій частині колегія суддів вважає, що вирок підлягає зміні, що не погіршує становище обвинуваченої, оскільки підлягає виключенню принцип часткового складання призначеного покарання, та з урахуванням зазначеного обвинувачену слід вважати засудженою на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 року більш суворим покаранням, призначеним вироком, ухваленим судом першої інстанції- до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, як просить в апеляційній скарзі і прокурор.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині необхідності покладання на обвинувачену обов`язків згідно із п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки при призначенні покарання судом на обвинувачену не було покладено обов`язок, передбачений п.1 ч.1 ст.76 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вказана норма підлягає обов`язковому застосуванню при звільненні від відбування покарання з випробуванням та зменшення обсягу обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України не належить до повноважень суду.

Оскільки судом першої інстанції допущено також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: ст. 76 КК України, то відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України наявні підстави для зміни вироку в частині призначеного покарання, що також не погіршує становища обвинуваченої, оскільки суд дійшов висновку про застосування до обвинуваченої положень ст.ст.75,76 КК України, про що зазначено в мотивувальній частині вироку, а зміна покладених обов`язків може вирішуватися ухвалою суду відповідно до п.13-3 ч.1 ст.537 КПК України, тому підстав для ухвалення вироку відповідно до ст.420 КПК України колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року задовольнити частково.
Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженою ОСОБА_7 до покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 року більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, - до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільненою від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4