У Х В А Л А

25.04.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - транспортний засіб - легковий автомобіль марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
24.03.2018 о 11:10 годині працівниками патрульної поліції на стаціонарному
посту патрульної поліції «Нижні Ворота» був зупинений легковий автомобіль марки КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , під перевірки документів у якого виникли сумніви у дійсності свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу.
25.03.2018 відомості за даним фактом слідчим відділенням Воловецького ВП
Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області внесені до Єдиного реєстру-досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.358 КК України.
У ході огляду місця події транспортний засіб - легковий автомобіль марки «КІА» моделі «Spoilage» д.н.з. НОМЕР_2 доставлено на майданчик затриманих інспортних засобів Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля марки «КІА» моделі «Spoilage» д.н.з. НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 було вилучено для проведення технічної експертизи документів.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником легкового автомобіля марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_1 .
Згідно витягу автоматизованої бази даних НАІС МВС України первинна реєстрація транспортного засобу придбаного в торгівельній .організації, який ввезено із-за кордону - легкового автомобіля марки «К1А» моделі «Sportage» здійснювалася Центром 8047, при цьому легковому автомобілю марки «КІА» моделі «Spoilage» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 був присвоєний державний номерний знак НОМЕР_1 , і його власником є ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_1 .
Разом із цим, згідно витягу автоматизованої бази даних НАІС МВС України
здійснено перереєстрацію легкового автомобіля марки «КІА» моделі «Sportage» на нового власника за договором купівлі-продажу, у зв`язку із чим, легковому автомобілю марки «КІА» моделі Sportage» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 Територіальним сервісним центром 7144 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 присвоєно державний номерний знак НОМЕР_7 , а його власником є ОСОБА_5 , адреса власника АДРЕСА_2 .
Слідчий зазначає у клопотанні, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000065 від 25.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України постановами слідчого від 25.03.2018 танспортний засіб - легковий автомобіль марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_8 визнані речовим доказом.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що в органу досудового слідства виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, а саме тр-анспортного засобу - легкового автомобіля марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_8 .
У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Власник майна в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання з мотивів його безпідставності та необґрунтованості.
Заслухавши пояснення власника майна, вивчивши зміст поданого клопотання та додані до нього письмові докази, слідчим суддею встановлено наступне.
Слідчим відділенням Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000065 від 25.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, в рамках якого досліджуються обставини можливої підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_3 .
Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб з тих підстав, що таке має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.
З доданої до матеріалів справи постанови слідчого ОСОБА_6 від 25.03.2018 року вбачається, що вказаний слідчим транспортний засіб - легковий автомобіль марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_8 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000065 від 25.03.2018.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
Разом з тим з пояснень власника майна, наданих в судовому засіданні встановлено, що згідно висновку експерта № 9/45 від 10.04.2018 року на досліджуваному автомобілі марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_8 номерне позначення кузова не змінювалось, виконаний заводським способом та є первинним.
У відповідності до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
2. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не обґрунтовано підстави накладення арешту на вказане ним тимчасово вилучене майно, не зазначено для проведення яких конкретно слідчих дій доцільне подальше вилучення транспортного засобсу у власника, та не доведено, що таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_3 буде виправданим.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є необґрунтоване та таке, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - транспортний засіб - легковий автомобіль марки «КІА» моделі «Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області( особою, яка не була присутня під час розгляду на протязі 5-и днів з дня отримання її копії).
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1