Справа № 308/9491/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000062, погоджене прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Бородянського району, смт. Немішаєве, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у цивільному шлюбі, з середньою освітою, працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_7 », раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч.1 ст.263 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.201 та ч.1 ст. 263 КК України, в рамках якого було отримано відомості про те, що громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вступили в злочинну змову щодо незаконного завезення на територію України, шляхом переміщення з прихованням від митного контролю, зброї та боєприпасів, для подальшої незаконної реалізації зазначених вилучених із обігу предметів, по території України, з метою особистого збагачення. Незаконно переміщену на територію України огнепальну зброю та боєприпаси іноземного виробництва, ОСОБА_8 відправляє на адресу ОСОБА_5 шляхом поштових відправлень через компанію «Нова Пошта». Так задокументовано та зафіксовано факт здійснення відправлення ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_5 використовуючи послуги компанії «Нова Пошта» посилки за №3193, де у відповідності до протоколу огляду місця події від 22.08.2018 року містились пістолет марки «CZ» з глушівником та чотирма коробчастими магазинами та вогнепальні набої калібром 7,65 мм. в кількості 80 шт., та калібром 6,35 мм, в кількості 50 шт.

23.08.2018 року було проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано, ОСОБА_5 посилку за №3193, в якій містилися зброя та боєприпаси.

23.08.2018 року, в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 , було виявлено значну кількість зброї та боєприпасів. Окрім цього, після фізичного захоплення ОСОБА_5 перед початком проведення огляду місця події, останній був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КПК України.

24 серпня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України. Після оголошення йому підозри, ОСОБА_5 відмовився надавати покази з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що злочин який вчинив ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких. Факт виявлення за місцем реєстрації ОСОБА_5 значної кількості зброї та боєприпасів, на думку органу досудового розслідування, вказують на систематичне вчинення ним придбання та збуту вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин. Зазначені обставини вказують на наявність обґрунтованих ризиків п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Окрім того, слідчий вказує, що в ході досудового розслідування отримано відомості про систематичне вжиття заходів конспірації, в частині використання завуальованих термінів при спілкуванні щодо реалізації зброї. Поштові відправлення здійснювались з використанням засобів приховування справжнього вмісту посилки, шляхом використання рентген непрозорих матеріалів, а також здійснення відправлення з використанням несправжніх анкетних даних відправника, що в свою чергу, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 та 4 ч.1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені обставини, свідчать про наявність 3 з 5 передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, що дає достатні підстави вважати, що єдиним дієвим запобіжним заходом, який у відповідності до вимог ст. 177 КПК України забезпечить мету його обрання, а саме забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також дасть можливість запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ст. 182 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому, зважаючи на стійкий характер злочинного умислу, в порядку п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 просили застосувати заставу у максимальному її розмірі, тобто в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, врахувати, що його підзахисний не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити останньому заставу у мінімальному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0000062 від 13.06.2018 року; протоколом огляду місця події від 23.08.2018 року; протоколами обшуків від 23.08.2018 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце постійного проживання та роботи.

Поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину та кількість вилученої у останнього зброї та вибухових речовин, що може свідчити про систематичний характер злочинної діяльності, а тому приходить до висновку про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, враховуючи обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - становить 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960,00 грн. (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Бородянського району, смт. Немішаєве, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у цивільному шлюбі, з середньою освітою, працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_7 », раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 год. 40 хв. 20 жовтня 2018 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 год. 40 хв. 23 серпня 2018 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960,00 грн. (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1