Справа № 589/1918/18
Провадження № 1-кс/589/907/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

15 травня 2018 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у вчиненні вищезазначених злочинів та в межах даного кримінального провадження вбачається наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід.
В судовому засіданні прокурор, посилаючись на зазначені обставини, вважає наявними достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, оскільки існують ризики, що він буде переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих. Вказав, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела доходів, вчинив злочини маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, і стверджує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.
Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання з мотивів недоведеності наявності такого ступеню ризиків у кримінальному провадженні, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що підозрюваний буде сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки, члени сім`ї зможуть його утримувати на період дії запобіжного заходу.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши його доводи, суд приходить до наступного висновку.
В провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000685 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
13 квітня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 13 травня 2018 року та 14 травня 2018 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
15 травня 2018 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.
Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину.
Як було вище зазначено, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно тексту підозри, 12 травня 2018 року у денний час, ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа, проник до тамбуру квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно від оточуючих викрав майно, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1460 грн., а саме: три пари кросівок.
За вищевказаним фактом було заведене кримінальне провадження № 0000685, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 в ніч на 13 травня 2018 року, шляхом підбору ключа, проник до тамбуру квартир АДРЕСА_2 , звідки таємно від оточуючих викрав велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1000 грн.
За вищевказаним фактом було заведене кримінальне провадження № 0000686, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Постановою від 14 травня 2018 року матеріали кримінальних проваджень №0000685 від 13 травня 2018 року та № 0000686 від 13 травня 2018 року були об`єднані в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000685.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання підозрюваного, протоколом огляду місця події, показами потерпілих, протоколами пред`явлення речей до впізнання.
Крім того, в судовому засіданні підозрюваний не заперечував обґрунтованості висунутої йому підозри.
Обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183, КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.
Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.
Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого та прокурора.
Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_4 може: вчинити інший злочин; незаконно впливати на потерпілих; ухилятися від органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.
Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.
Так, наявність ризику, що підозрюваний може впливати на потерпілих у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним.
Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на потерпілих, інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.
Не є мотивованими посилання слідчого і прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого ухилення підозрюваного від слідства та суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.
В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.
Більше того, зазначаючи, що відносно підозрюваного у суді перебуває інше кримінальне провадження, прокурор не надав доказів того, що в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_4 допускає порушення процесуальної поведінки. В судовому засіданні ж підозрюваний пояснив, що отримав повістку про виклик до суду на червень 2018 року. Жодного іншого разу до суду не викликався.
Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, суд бере до уваги дані про особу підозрюваного, які встановлені матеріалами справи, а також показання свідка ОСОБА_9 - матері підозрюваного, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має родину, даних про негативну характеристику не має, має тяжке захворювання, потребує лікування, проживає за рахунок матері. Тобто, у підозрюваного відсутні дані про відповідний рівень матеріального забезпечення, який би дозволяв йому залишити постійне місце проживання та утримувати себе самостійно.
Таким чином, ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду є недоведеним.
Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.
Таких даних у судовому засіданні не встановлено, прокурором не наведено.
Крім того, в розрізі оцінки тяжкості злочину та його обставин, суд зауважує, що згідно матеріалів справи, з переліку майна, яке було викрадено підозрюваним (три пари кросівок та велосипед), на сьогоднішній день потерпілим повернуто велосипед та одна пара кросівок.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення (слідчого та прокурора), що у кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення підозрюваним нового злочину, зважаючи на те, що останній раніше судимий та щодо нього здійснюється інше кримінальне провадження, однак такому ризику дієво зможе запобігти інший більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.
На переконання суду адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є наступним за суворістю після тримання під вартою.
Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково: у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. 176-178, 183, 181,376 КПК України слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_3 за винятком отримання невідкладної медичної допомоги.
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон у разі наявності; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 з-під варти звільнити в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_4 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Строк дії ухвали визначити до 13 липня 2018 року.
Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів дня її оголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1