Номер провадження: 11-сс/785/814/18
Номер справи місцевого суду: 522/6661/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

представника заявників: адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги апелянтів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2018, якою клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задоволено,
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, а саме: на частки у статутному капіталі (корпоративні права) учасників ТОВ «Агрофірма Дністровська», заборонивши розпорядження ними учасникам підприємства, шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Агрофірма «Дністровська» () щодо внесення змін до Статуту ТОВ «Агрофірма «Дністровська» () в частині зміни складу засновників та розміру статутного капіталу ТОВ «Агрофірма «Дністровська» () до прийняття остаточного законного рішення у кримінальному провадженні.
В апеляції заявник ОСОБА_8 і ОСОБА_9 просять поновити їм строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Суд прийшов до помилкового висновку про те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, так як в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про визнання внеску речовим доказом.

Суд не врахував, що в клопотанні не доведено необхідність накладення арешту та не зазначено наявність ризиків, передбачених в ч.1 ст. 170 КПК України, жодній особі в кримінальному провадженні не повідомлялось про підозру, потерпілі не встановлені, не з`ясовано кому нанесені збитки та відсутні висновки експерта про розмір заподіяних збитків. Він має розмір внеску до статного фонду ТОВ «Агрофірма» «Дністровська» в сумі 1000,00 грн.. Він не викликався до суду, що позбавило права на захист, а також на надання пояснень та доказів по фабулі кримінального правопорушення, яке було внесено в ЄРДР. Судом не в повній мірі були дотримані зазначені вимоги закону, що потягло прийняття необґрунтованого рішення, слідчий суддя не звернув уваги на те, що у клопотанні в порушення вимог закону, не доведена та не обґрунтована необхідність арешту майна, у зв`язку з чим виніс необґрунтовану ухвалу. В клопотанні слідчого не зазначено підстав для арешту майна, а саме часток у статутному капіталі (корпоративні права) учасників ТОВ «Агрофірма Дністровська», передбачених ст. 98, 170 ч.2 КПК України, без зазначення , що частки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження з посиланням на конкретні докази. В клопотанні не зазначено, які саме відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі зазначене майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий не зміг довести, яким чином внесок до статутного фонду підприємства може бути доказом у кримінальному провадженні, а також яким чином він відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Висновки слідчого судді, викладені в оскарженій ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджуються дослідженими слідчим суддею доказами.

Заслухавши доповідача, представника заявників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 яка підтримала доводи апеляційних скарг і просила їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положення частини другої ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст. 64 Констуційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм Закону.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна, зокрема, може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням володільця майна, якщо він доведе, що арешт накладено не обґрунтовано.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у ТОВ «Агрофірма Дністровська» () йде господарський спір за право власності майна.
В даний спір на боці ОСОБА_14 вступили органи прокуратури посилаючись на те, що здійснюють захист інтересів держави, і які різними шляхами скоюють вплив на судові органи з ціллю винесення рішення на її користь за рахунок інших власників даного підприємства шляхом накладення арешту, як на майно, так і корпоративні права і втручаючись в господарську діяльність. Дана ситуація склала напруженість на підприємстві. Неможливість виконувати свою діяльність і знайшла освітленість в засобах масової інформації.
Згідно ст. 30 ч.6 Господарського процесуального кодексу України спори що виникають між учасниками ( засновниками) юридичної особи або між юридичною особою та її засновниками, а також спори що виникають з правочинів щодо корпоративних прав в юридичній особі . розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.
Колегія суддів перевіряючи обставини прийнятого рішення слідчим суддею при накладенні арешту, ретельно перевірила доводи викладені в ухвалі і прийшла до висновку, що судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було надано доказів, які б свідчили про те, що корпоративні права ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у ТОВ «Агрофірма Дністровська» (), є предметом злочинного посягання, щодо яких службовими особами підприємства, його новими учасниками та державними реєстраторами чиняться дії з незаконного посягання, і вони не мають значення речових доказів у справі.
Приймаючи дане рішення слідчий суддя заслухав лише зацікавлену особу, яка виклала обставини справи на свій розсуд і які в повному обсязі спростовуються цілим рядом рішень прийнятими судами всіх ланок і які не були предметом розгляду, що привело до прийняття рішення , яке суттєво погіршують права власників.

Крім того, слідчий суддя в оскаржує мій ухвалі не врахував, того, що не доведена необхідність накладення арешту, розмір шкоди не визначений, не доведена подія злочину, підозра нікому не пред`явлена. Не зазначено жодного ризику передбаченого ст.170 ч.1 КПК України.

Крім того. розгляд справи за відсутності учасників ТОВ і несповіщення їх про розгляд справи є суттєвим порушенням ст.172 ч .1 КПК України і є безумовною підставою для скасування судового рішення.

При розгляді справи в апеляційній інстанції прокурор будь яких доказів і реальних підстав в обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею не надав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді клопотання про накладення арешту на майно заявників було допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, оскільки прийняте ним рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, та перешкоджає здійсненню заявником права власності на належне йому майно, тож за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170-175, 392,400, 407,409,422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги заявників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2018, якою клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задоволено - скасувати.

Винести нову ухвалу, якою в задоволені клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, а саме: на частки у статутному капіталі (корпоративні права) учасників ТОВ «Агрофірма Дністровська», заборонивши розпорядження ними учасникам підприємства, шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Агрофірма «Дністровська» (ЄДРПОУ 00855440) щодо внесення змін до Статуту ТОВ «Агрофірма «Дністровська» (ЄДРПОУ 00855440) в частині зміни складу засновників та розміру статутного капіталу ТОВ «Агрофірма «Дністровська» (ЄДРПОУ 00855440) до прийняття остаточного законного рішення у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2