ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000645 від 17.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пантаївка, м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, працюючого ТОВ «ЕКО-ВТОР» м. Фастів, водієм автонавантажувача, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-
встановив:
ОСОБА_4 16.06.2018 року приблизно о 10 год. 30 хв. знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в м. Фастові, Київської обл., на автомобілі таксі приїхав за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою вирішити питання про повернення грошового боргу з останнім.Зайшовши до будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 побачивши дружину ОСОБА_6 , вирішив з`ясувати боргові зобов`язання саме з нею.Перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , під час розмови з ОСОБА_5 , яка відмовилася вирішувати питання про повернення боргу її чоловіком, стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_5 , у якої з руки, на підлогу, випав її мобільний телефон марки «Sony Ericsson К320І».
Побачивши вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 вирішив відкрито заволодіти ним та іншим майном ОСОБА_5 , в зв`язку з чим реалізовуючи свій прямий злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито для потерпілої, та нехтуючи цією обставиною, ОСОБА_4 підняв з підлоги мобільний телефон марки «Sony Ericsson К320І» вартістю 50 грн. 00 коп. з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн. 00 коп. та з серванту в кімнаті взяв інший мобільний телефон марки «NOKIA Q670», в неробочому стані, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріального збитку на загальну суму 75 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
22 червня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення та відшкодована в повному обсязі. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений ним злочин, а саме, у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений в судовому засіданні, просив вказану угоду з потерпілою ОСОБА_5 , яка також не заперечувала проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що обвинувачений безумовно і повно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатний реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілою покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд, шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження, додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілою, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 на думку суду, беззаперечно існують.

Також, суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винної і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , форма та зміст угоди про примирення від 22 червня 2018 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого її сторонами міри покарання.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 червня 2018 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000645.
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 1020 грн.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме мобільний телефон марки «Sony Ericsson К320І» з сім картою оператора
мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та мобільний телефон марки «NOKIA Q670» - передані на зберігання потерпілій - залишити у власника, ОСОБА_5 ..
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1