Справа № 206/4601/17
Провадження № 1-кп/206/76/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2018 Самарський районний суд
міста Дніпропетровська
у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3
за участю:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження внесене до ЄРДР 01.07.2017 під № 0000860 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітніх синів ОСОБА_9 , 2006 року народження, ОСОБА_10 , 2017 року народження, двох малолітніх дочок ОСОБА_11 , 2016 року народження та ОСОБА_12 , 2014 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_13 прибули на зупинку маршрутного таксі, що знаходиться на перехресті вул. Сержанта Литвищенка та вул. Кожедуба в м. Дніпро, звідки разом попрямували у бік адреси свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . В ході слідування на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 ,в ході якої кулаками обох рук став наносити останній тілесні ушкодження в область обличчя. В результаті протиправних дій ОСОБА_13 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2250 е від 12.07.2017 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: саден в лобній області праворуч, в лобній області по центру на межі з ростом волосся, в скроневій області ліворуч, в проекції виличної дуги ліворуч, на підборідді ліворуч та праворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В той же день, тобто 30 червня 2017 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, в ході сварки у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_13 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_6 швидким кроком попрямувала у бік спільного із ОСОБА_13 місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , випередивши останнього на відстань приблизно 80 метрів. Знаходячись за місцем свого мешкання, ОСОБА_6 , діючи умисно, схопила ножа, що знаходився на столі кухонної кімнати будинку, та, тримаючи його у правій руці лезом до низу, швидким кроком попрямувала на зустріч ОСОБА_13 до виходу з території домоволодіння. Далі цього ж дня, тобто 30 червня 2017 року, приблизно о 18 годині 43 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля виходу з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , дочекалась, коли її цивільний чоловік відчинить хвіртку, після чого, діючи умисно, утримуючи вищевказаний ніж перед собою, нанесла ОСОБА_13 один удар в область грудної клітини ліворуч. Потім ОСОБА_6 , перебуваючи обличчям до ОСОБА_13 , продовжуючи утримувати ніж у правій руці перед собою, нанесла ще один удар ОСОБА_13 в область живота ліворуч. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1340 від 03.08.2017 року потерпілому ОСОБА_13 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани з ознаками колото-різаної на черевній стінці ліворуч, відповідно до неї ділянки ушивання швами розсічень брижі між петлею тонкої кишки; рани з ознаками колото-різаної у лівій підключичній ділянці грудної клітини, відповідно до неї розсічення міжреберного м`язу між 2 та 3 ребрами ліворуч та 2 ребра ліворуч, ушивання швами розсічень передньої стінки серцевої сорочки та лівого передсердя серця, верхньої частки лівої легені; крововиливи у м`яких тканинах відповідно раньових каналів від вказаних ран, блідість внутрішніх органів, які мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя у момент заподіяння, які призвели до настання смерті.Вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_6 залишила потерпілого ОСОБА_13 у безпорадному стані та покинула місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому потерпілого ОСОБА_13 було госпіталізовано до лікувальної установи, де останній від отриманих ушкоджень помер.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину при вищезазначених обставинах визнала частково, та показала суду, що 30 червня 2017 року вона взяла кредит у відділенні компанії «Готівочка», щоб заплатити за електроенергію про що вона ОСОБА_13 повідомила лише через деякий час, через що він всю дорогу додому ображав її та намагався бити. Вони спочатку поїхали в центр міста, дітей залишили самих вдома, сусідка приглядала за ними через вікно. Приблизно о 18 год. вони вийшли з маршрутки та ОСОБА_13 почав її бити по обличчю кулаками, ногами та казав що не обіцяє, що вона буде сьогодні дихати. Вона не кричала, а лише просила його не бити її. Також чоловік сказав, що якщо її син ОСОБА_14 не прибере добре город, то він почне розправу з нього, а потім перейде до неї. Вона боялась за своє життя. Дії ОСОБА_13 були агресивніші, ніж завжди. Він розсік їй брову. Вона йшла додому швидше за ОСОБА_13 , щоб прийди додому першою. Прийшовши додому, вона загнала дітей в будинок, щоб вони нічого не бачили. В той момент вона перебувала на 6-7 місяці вагітності. Діти зайшли в кімнату, а вона на кухню, де взяла кухонний ніж, який лежав на умивальнику, після чого вийшла на вулицю. В той момент коли відкрилася хвіртка, ОСОБА_13 запитав її: «Готова?» і в цей момент вона вдарила його різко ножем у тулуб приблизно 2-3 рази, від чого він присів. Вона відразу побігла в дім, підійшла до ОСОБА_9 і сказала щоб він втікав із сестрами, але вони без неї не пішли і вона з дітьми побігли через город. В інший частині земельної ділянки у залізному паркані була щілина, через яку вони і втекли. Ніж вона кинула на підвіконня, коли заходила за дітьми. Потім вона подзвонила у «швидку» та сказала, що у чоловіка ножове поранення. Умислу вбивати ОСОБА_13 в неї не було. В тому, що сталося, дуже розкаюється.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини самою обвинуваченою, її вина у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується показами допитаних судом свідків та дослідженими під час судового розглядами доказами, а саме.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_15 показала суду, що вона була понятою на слідчому експерименті, де обвинувачена розповідала, як ОСОБА_16 їй погрожував та ОСОБА_6 побігла в будинок та схопила ніж. Коли ОСОБА_16 прийшов до дому він запитав: «Ти готова?» і в цей момент ОСОБА_6 вдарила його ножем та вибігла через огород з дітьми.

Допитаний в судовому засідання малолітній свідок ОСОБА_9 за участю спеціаліста ОСОБА_17 показав суду, що події відбувалось влітку 2017 року, його мати ОСОБА_6 зайшла в будинок та попросила, щоб вони зайшли у кімнату з сестрами. Вибігла з дому і закрила хвіртку. Коли повернулася, була дуже знервована, було видно, що її вдарили долонею. Мати взяла ніж та побігла до хвіртки, і він побачив як мама штовхнула ОСОБА_18 та вдарила його ножем. Він дивися у вікно, коли мама била ножем ОСОБА_18 , від вікна до хвіртки приблизно метрів 10. Потім мама закрила хвіртку, прибігла до них у дім та вони з мамою та сестрами побігли через город, там є щілина у паркані, через яку і втекли. Мати дзвонила у «швидку». Ніж був кухонним. Він хотів помити ніж та кинув його в ванну, але не встиг помити. Хотів помити, тому що ніж був в крові. ОСОБА_19 часто бив маму та іноді бив його за те, що він не хотів копати город. Загиблий до дівчат добре ставився, а до нього не дуже. ОСОБА_13 іноді так сильно бив маму, що вона втрачала свідомість.

Спеціаліст ОСОБА_17 після допиту малолітнього свідка показала суду, що по ОСОБА_20 було видно, що він нервує, але не фантазує, його ніхто не налаштовував на пояснення, тиск на нього не здійснювали, нічого особливого вона не помітила в його поведінці.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_21 показала суду, що 30 червня 2017 року ввечері після 5 години по АДРЕСА_3 , вона з сестрою ОСОБА_22 мили машину за двором та почули крики зі сторони будинку ОСОБА_23 . Побігли туди та побачили як ОСОБА_19 вилетів з хвіртки, вони подумали що перечепився. Він стукав в двері, які були закриті. Зустріли сусіда ОСОБА_24 та разом з ним підійшли до ОСОБА_25 . Коли підійшли до нього, то він тримався за живіт, скручувався та був весь в крові. ОСОБА_24 викликав «швидку». Коли його спитали, що сталося, він нічого не відповів. Хто та як наносив удари вони не бачили. У дворі нікого видно не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала суду, що 30 червня 2017 року після обіду вона мила машину за двором у сестри та побачила, як загиблого виштовхнули з хвіртки, після чого він почав стукати в хвіртки. Потім побачили, що він почав спускатися по хвіртці. В той момент поруч нікого не було. Потім вони зустріли сусіда ОСОБА_24 та попросили його допомогти. Коли підійшли до ОСОБА_25 , то він був весь в крові. Він нічого не казав, тільки стогнав. Загиблий весь час знаходився за двором.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показала суду, що обвинувачену та загиблого знає давно. З приводу подій, які сталися 30 червня 2017 року, пояснити нічого не може. Однак зазначила, що 8 березня 2017 року вона прийшла в гості до ОСОБА_6 та побачила її в душі на петлі та зняла її з неї. В цей момент ОСОБА_13 був вдома та не бачив цього. Потім вийшов з дому та вигнав її у нецензурній формі та почав бити ОСОБА_6 . Коли вона знімала ОСОБА_6 з петлі, то біля неї знайшла записку від ОСОБА_6 , в якій вона просила, у разі якщо вона покінчить життя самогубством, щоб її діти залишилися з сестрою. ОСОБА_6 пояснила, що хотіла покінчити життя через те, що чоловік її постійно б`є та їй це все набридло. ОСОБА_6 намагалася його вигнати, викликала поліцію, однак поліція нічого не могла зробити.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаних свідків в ході судового розгляду встановлено не було.

Крім вищезазначених показів допитаних судом свідків та обвинуваченої, винність обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй злочину, також, знайшла своє підтвердження в досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, а саме.

Так, з протоколу огляду місця події від 30 червня 2017 та фототаблиці до нього встановлено, що на ділянці місцевості на відстані 1 (одного) метра від металевої хвіртки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено місце злочину, на якому були знайдені чотири речовини - плями бурого кольору за зовнішніми ознаками схожими на кров, мобільний телефон чорного кольору HTC, запальничку зеленого кольору марки «Cricket», ключі, солонину зі слідами бурого кольору та тіло чоловіка, в приміщені домоволодіння виявлено та вилучено кухонний ніж (т. 1 а.с. 10-16).

Як вбачається з протоколу огляду від 30 червня 2017 року та фототаблиці, об`єктом огляду є пакет в середині якого знаходяться речі потерпілого вилучені санітарами при доставлені до приміщення прийомного покою КЗ «6 ДКЛ» ДОР по вул. Батумська, 13 в м. Дніпро. Під час огляду в пакеті виявлено та вилучено речі, а саме футболка чорного кольору, яка на передній поверхні має пошкодження, кеди, труси, штани чорного кольору (т. 1 а.п. 17-19).

З протоколу огляду трупа потерпілого ОСОБА_13 з фототаблицею від 01 липня 2017 року у приміщенні КЗ «ДКЛ №6» ДОР встановлено, що в лівій частині грудної клітини знаходиться вхідний отвір вражаючої зброї, в лівому підребер`ї знаходився другий отвір вражаючої зброї. В шлунку була наявна кров в результаті проникаючого поранення з ураженням тонкої кишки по брижі (т. 1 а.п. 20-22).

Як встановлено із протоколу огляду з фототаблицею від 01 липня 2017 року, об`єктом огляду є джинсові штани синього кольору, кофта зеленого кольору, капці чорного кольору, які на момент огляду були за дозволом володільця вилучені в приміщенні КЗ «ДКЛ №6» ДОР, які належать ОСОБА_6 . При детальному огляді речей було виявлено плями бурого кольору. Дані речі було вилучено та направлено на дослідження (т. 1 а.п. 23-24).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1340 від 03.07.2017 року, смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала внаслідок нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження та внаслідок колото-різаних поранень грудної клітини та черевної стінки ліворуч (т. 1 а.п. 43).

Під час проведення слідчого експерименту 04 липня 2017 року за участю підозрюваної ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_27 , в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , підозрювана розповіла, як відбувались події 30.06.2017 року, після чого вказала на місце конфлікту з загиблим, показала механізм нанесення поранення ножем загиблому та подальші дії: як штовхнула потерпілого та як втекла з двору (т. 2 а.п. 84-98).

Згідно протоколу огляду предмета від 05 липня 2017 року та фототаблиці, об`єктом огляду є опечатані бірками з підписами понятих поліетиленові пакети, в середині яких знаходяться речі потерпілого ОСОБА_13 . При розпакуванні пакетів встановлено, що в них знаходяться чоловіча футболка темно-фіолетового кольору з білими вставками по обидва боки, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, нижню білизну (труси) зі слідами речовини бурого кольору та кеди «Puma». При детальному огляді було встановлено, що вказана вище футболка містить на собі наскрізні пошкодження на передній верхній лівій частині завдовжки приблизно 19 мм і таке ж саме пошкодження на передній лівій нижній частині футболки (т. 1 а.п. 105-109).

При огляді предмета 05 липня 2017 року, об`єктом огляду є опечатані бірками з підписами понятих поліетиленові пакети в середині яких знаходяться речі підозрюваної ОСОБА_6 . При розпакуванні пакетів встановлено, що в них знаходяться жіноча кофта світло-зеленого кольору з візерунками і капюшоном. При детальному огляді кофти було встановлено, що на передній поверхні кофти маються плями бурого кольору. Окрім цього в пакетах знаходяться сині джинсові жіночі штани з декількома плямами бурого кольору на передній частині штанів та капці чорного кольору (т.1 а.п. 112-115).

З протоколу отримання зразків для експертизи від 06.07.2017 року вбачається, що зразок крові у підозрюваної ОСОБА_6 було відібрано шляхом проколу пальця правої руки. Кров відібрали в кількості 1 мл. (т. 1 а.п. 120-121).

Висновком експерта № 915 від 17.07.2017 року встановлено, що кров підозрюваної ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 125-126).

Висновком експерта № 945 від 31.07.2017 року встановлено, що кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 130-131).

Згідно висновку експерта № 916 від 02.08.2017 року, не виключається можливість походження слідів на кофті (об. № 1, 3) та на джинсових штанах (об. № 4) від потерпілого ОСОБА_13 . Крім того, не виключає можливість домішку крові ОСОБА_6 у вказаних слідах, так як тільки один із виявлених антигенів, а саме антиген А, являється групоспецифічним для її крові (т. 1 а.п. 135-138).

З висновку судово-медичної експертизи № 2250 е від 12.07.2017 року, встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 10-ти саден в лобній області праворуч, в лобній області по центру на межі з ростом волосся, в скроневій області ліворуч, в проекції виличної дуги ліворуч, на підборідді ліворуч та праворуч. Діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку». За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені у неї тілесні ушкодження спричиненні в короткий проміжок часу (т. 1 а.п. 144-146).

Висновком експерта № 1340 від 03.08.2017, згідно якого при експертизі трупу ОСОБА_13 виявлені численні тілесні ушкодження та морфологічні зміни. Зазначені в експертизі тілесні ушкодження були спричинені прижиттєво, незадовго до смерті. Смерть потерпілого настала внаслідок колото-різаних поранень грудної клітини та черевної стінки ліворуч, з ушкодженням брижі тонкої кишки, серця та лівої легені, і у послідуючому перебігу ускладнилися розвитком шоку. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 0,66 ‰, що може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Не виключається можливість здійснення якихось дій потерпілим після тілесних ушкоджень. (т. 1 а.п. 153-157).

Згідно висновку експерта № 875 від 02.08.2017 року, не виключається можливість походження крові, виявленої в слідах на клинку ножа, від чоловіка (чоловіків), а в змиві з ножа від особи (осіб), груповим властивостям крові якого (яких) властиві антигени А, В і Н ізосерологічної систем АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_13 , враховуючи групову належність його крові. При цьому походження крові на клинку ножа від підозрюваної ОСОБА_6 виключається, а походження крові в змиві з ножа від останньої можливе тільки в якості домішку, за умови походження крові від двох або більше осіб (т. 1 а.п. 161-165).

Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричої експертизи № 179 від 07.07.2017 року, ОСОБА_6 в період інкримінованого їй діяння хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждала. За своїм психічним станом в період інкримінованого йому діяння та в теперішній час могла та може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 171-173).

Згідно висновку трасологічної експертизи № 25/4.2/981 від 17.08.2017 року, два пошкодження (зображення 12,13) на футболці, належній ОСОБА_13 (зображення 9, 10), які розташовані на передній поверхні футболки на відстані 110 мм від верхнього плечового кута шву і 90 мм від шва пройми лівого рукава та на відстані 160 мм від низу футболки і 30 мм від лівого бокового шва, відповідно могли бути утворені як представленим на дослідження ножем (зображення 14,15), вилученим 30.06.2017 в ході огляду місця події, а саме приміщення будинку та території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , так і іншим предметом, що має клинок, схожий по конструкції і розмірним характеристикам з клинком представленим на дослідження ножа (т. 1 а.п. 179-184).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 919-мк від 21.08.2017 року, згідно якого пошкодження на шматках шкіри з грудної клітини ліворуч і з черевної стінки ліворуч від трупа ОСОБА_13 є колото-різаними ранами і заподіяні пласким колюче-ріжучим предметом (предметами), із шириною клинка (клинків) протягом поринулої частини не більш 16,8 мм і 18,6 мм відповідно, маючого гостре лезо й обух (обухи), товщиною близько 1,2 1,3 мм. Вказані вище пошкодження могли бути заподіяні клинком представленим на експертизу ножа (т. 1 а.п. 190-196).

Згідно висновку експерта № 1101 від 19.08.2017 року, не виключається можливість походження крові на марлевих тампонах зі змивів з вхідної хвіртки та плями (об. № 1, 2) на фрагменті рослини (об. № 3) від крові потерпілого ОСОБА_13 . Крім того, не виключається можливість домішку крові ОСОБА_6 у вказаних слідах, оскільки один із виявлених антигенів, а саме антиген А, є групоспецифічним для крові ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 202-204).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці від 22.08.2017 року за участю ОСОБА_6 , яка відобразила механізм та обставини спричинення тілесних ушкоджень: остання знаходячись на подвір`ї із ножем у правій руці побачила, що до воріт хвіртки зі сторони вулиці підійшов ОСОБА_13 та вона одразу швидкими кроками попрямувала йому назустріч. Наблизившись до хвіртки воріт, вона стала зустрічати ОСОБА_13 таким чином, що одночасно відчиняла хвіртку воріт. В цей час ОСОБА_6 продовжувала утримувати ніж у правій руці не сховавши його. Переступивши поріг, ОСОБА_6 , знаходячись на відстані витягнутої руки від потерпілого, утримуючи ніж у правій руці, клинком до низу різними рухами від себе стала наносити ОСОБА_13 тілесні пошкодження. Першим нанесла удар клинком в область грудної клітини ліворуч. Після першого удару нанесла другий удар клинком ножа, утримуючи його таким самим чином, але вдарила трохи нижче в область черевної порожнини. Після вказаних ударів ОСОБА_6 обома руками в області плечей виштовхнула ОСОБА_13 за межі воріт і закрила перед собою і перед ним хвіртку воріт (т. 1 а.п. 216-234).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 1340/107-Е від 29.08.2017 року, згідно якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених на трупі ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у вигляді 2-х колото-різаних ран на черевній стінці ліворуч та у лівій підключичній ділянці грудної клітини, дані з проведеної слідчої дії за участю ОСОБА_6 , вбачається, що вказані тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_13 могли бути спричинені за умов, на які вказує підозрювана ОСОБА_6 при приведенні слідчого експерименту від 22.08.2017 (т. 1 а.п. 237-238).

Відповідно до висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 27 від 15.02.2018 року, ОСОБА_6 під час криміналу у стані фізіологічного афекту або іншому стані, що істотно вплинув на її свідомість і поведінку, не перебувала, перебувала у стані емоційного збудження, що істотно не вплинув на свідомість і поведінку в кримінальній ситуації. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_6 істотно не вплинули на її свідомість і поведінку в досліджуваній ситуації (т. 2 а.п. 76-80).

Судом у ході судового розгляду при дослідженні даних письмових доказів порушень вимог ст. ст. 104, 223, 240 КПК України не встановлено.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог ст. ст. 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Всі вищенаведені докази в своїй сукупності свідчать про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Доводи захисту та обвинуваченої про те, що обвинувачена діяла в межах самооборони, є такими, що не ґрунтуються на законі та спростовуються доказами, дослідженими судом.

Згідно із ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина друга ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

При кваліфікації дій обвинуваченої колегія суддів враховує позицію Верховного суду України, висловлену в рішеннях у справах № 5-12 кс 14, № 5-27 кс 14, № 5-29 кс 14, № 5-34 кс 14, 5-125кс від 17.12.2015, в яких суд зазначає, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів. Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Крім того, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначено, що правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснено для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Так, аналізуючи покази в судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_6 , суд критично ставиться до показів обвинуваченої в тій частині, що вона не хотіла вбивати ОСОБА_13 , а лише хотіла захистити себе та своїх дітей, оскільки дані доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються дослідженими судом доказами, а саме показами свідка ОСОБА_9 , характером дій обвинуваченої, спрямованих на позбавлення життя потерпілого та їх послідовність, а саме: активний характер дій обвинуваченої щодо цілеспрямованого взяття знаряддя вбивства та нанесення потерпілому декількох тілесних ушкоджень, виражених у вигляді колото-різаних пораненнь грудної клітини та черевної стінки ліворуч, ушкодженнь брижі тонкої кишки, серця та лівої легені, що у послідуючому перебігу ускладнилися розвитком шоку. При цьому обвинувачена не могла не розуміти, що такі дії можуть привести до смерті потерпілого.

Також, суд враховує знаряддя вбивства ніж, а також спосіб вчинення злочину, характер тілесних ушкоджень, їх численність та тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини та черевної стінки ліворуч, ушкодженням брижі тонкої кишки, серця та лівої легені, яке згідно висновку експерта № 1340 від 03.08.2017 знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що потерпілий погрожував їй та її сину розправою та бив її в той день підтверджені висновкам експерта № 2250е від 12.07.2017 року та показами свідків. Суд вважає, що такі обставини та поведінка потерпілого звичайно мають бути враховані при призначенні покарання обвинуваченій.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченої щодо відсутності умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 , оскільки після спричинених тілесних ушкоджень потерпілому та розуміючи невідворотність настання його смерті, обвинувачена відразу не вжила жодних заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, маючи для цього реальну можливість, а викликала «швидку» вже після того, як забрала дітей та вибігла за подвір`я.

Також, обвинувачена мала реальну можливість уникнути таких тяжких наслідків та не застосовувати ніж, покинувши дім, втечі або виклику поліції, чого вона не зробила.

Заява ОСОБА_6 про те, що вона не мала умислу на вбивство не звільняє її від відповідальності, оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій особі не виключає наявності умислу на вбивство. Навмисне вбивство може бути скоєно як із прямим умислом так і з неконкретизованим.

Дії обвинуваченої мають ознаки об`єктивної сторони вбивства: дії, тобто м`язове зусилля, яке спрямовує знаряддя злочину безпосередньо у життєво важливий орган потерпілого, смерті, як наслідку діяння та причинний зв`язок між діями та наслідком.

Під час бійки або сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання, що мало місце у цьому випадку.

Ретельно дослідивши усі обставини злочину, не залишивши без уваги жодної пом`якшуючої або обтяжуючої його ознаки колегія суддів вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_6 дійшла висновку про те, що не встановлено такого фатально небезпечного нападу або погрози такого нападу з боку загиблого, єдиним порятунком від якого була його смерть.

Не встановлено також і ознак необережного вбивства, оскільки загальновідомо, що ніж, є особливо небезпечним знаряддям, здатним спричинити тяжкі тілесні ушкодження у тому числі і смерть. Частина грудної клітини, у якій розташоване серце, є частиною тіла, травмуючий вплив на яку є особливо небезпечним. Відтак, спрямування ножа у груди із м`язовим зусиллям не є необережністю. ОСОБА_6 не могла цього не усвідомлювати у силу свого віку та розвитку.

Посилання сторони захисту на перебування обвинуваченої у стані близькому до афекту, внаслідок чого вона не могла розуміти значення своїх дій у зв`язку із даними подіями також нічим об`єктивно не підтверджуються, та навпаки спростовуються висновком стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 27 від 15.02.2018 року, проведення якої було ініційовано саме захистом.

Суд розцінює поведінку обвинуваченої ОСОБА_6 під час судового розгляду та часткове визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для неї судово-слідчій ситуації.

Оцінюючи в сукупності зібрані та безпосередньо дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуються ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення злочину жінкою в стані вагітності, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний умотивувати своє рішення, зазначивши у вироку, яким чином і які саме обставини або дані про особу винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Так, суд враховує, що вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, а також досліджені судом дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не має близьких родичів, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2006 р.н., ОСОБА_9 , 2014 р.н., ОСОБА_11 , 2016 р.н. та ОСОБА_10 , 2017 р.н., яких вона виховує самостійно, має постійне місце проживання, а також, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих (сімейних) обставин, перебуваючи в стані вагітності та віктимної поведінки самого потерпілого.Окрім того, колегія суддів враховує, що обвинувачена з моменту вчинення нею злочину, викладеного у даному вироку суду, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів на неї не надходило, є осудною та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Окрім вищезазначеного, суд при призначенні покарання враховує також наступні обставини, а саме: поведінку обвинуваченої, яка під час розгляду кримінального провадження в суді зробила для себе належні висновки та надала правдиві покази, висловила співчуття з приводу вчиненого; неправомірну поведінку загиблого ОСОБА_13 , який за місцем мешкання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий (т. 1, а.с. 45, 46-47), притягався до адміністративної відповідальності за фактом насильства у сім`ї,який неодноразово ображав обвинувачену, принижуючи її гідність, застосовував до неї фізичне насильство, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та показами свідків під час судового розгляду даного кримінального провадження; стан вагітності ОСОБА_6 під час вчинення злочину, що підтверджується протоколом ультразвукового обстеження вагітних (т. 1 а.с. 69).

Враховуючи наведені вище обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Таке покарання суд вважає буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 , адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

При цьому враховуючи, що наслідком злочину стала загибель людини, суд не вбачає достатніх підстав для застосування ст.ст. 75, 79 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, адже наслідки вказаного злочину є непоправними, а об`єктом злочину є найвища соціальна цінність життя людини , яка охороняється державою.

Реальне покарання у виді позбавлення волі, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 і попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_6 .

Знищити речові докази у кримінальному провадженні, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме: мобільний телефон чорного кольору «НТС» Desire 400 з двома сім картами мобільних операторів, ключі зі слідами речовини бурого кольору, запальничку зеленого кольору «Cricket», металевий прут, змиви з долонів і пальців рук, піднігтьові зрізи з трупа - квитанція № 000677 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 30); спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, нижню білизну (труси) зі слідами речовини бурого кольору та кеди, що належали ОСОБА_13 - квитанція № 000681 від 28.08.2017. (т. 1 а.с. 111); капці чорного кольору, що належать ОСОБА_6 квитанція № 000679 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 117); кофту, джинсові квитанція № 000678 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 140); залишки тампону зі змивом, залишки змивів з об`єктами №1-3 та витяжок з об`єктів № 1, 4 на ниточках марлі з контрольним зразком марлевої серветки квитанція № 000680 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 167); футболку фіолетового кольору, що належала ОСОБА_13 квитанція № 000683 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 186); ніж квитанція № 000682 від 28.08.2017 (т. 1 а.с. 198); залишки двох змивів на фрагментах марлі та фрагмент рослини квитанція № 000691 від 06.09.2017 (т. 1 а.с. 206); нігтьові зрізи та змиви на фрагментах марлі з обох рук обвинуваченої ОСОБА_6 , осади з об. № 1,2 на ниточках марлі з контрольним зразком марлевої серветки квитанція № 000690 від 06.09.2017 (т.1 а.с. 213).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку ГДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: витрати за проведення судової експерти № 25/4.2/981 від 17.08.2018 у сумі 790 грн. 96 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3