Справа №705/2218/18
1-в/705/644/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Уманська виправна колонія (№129)» клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку покарання,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації УВК № 129

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

засудженої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про зарахування строку покарання, в якому зазначила, що вироком Рокитнянського районного суду від 17.08.2016 року засуджена за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Таращанського районного суду від 11.07.2017 року засуджена за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку та до повного його відбуття покарання вчинив новий злочин, судом до покарання, призначеного за новим вироком повністю, або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Починаючи з 17.08.2016 року по 03.06.2017 року вона сумлінно дотримувалась всіх вимог обмеження волі, тобто 11 місяців ходила на відмітки, призначені їй Законом України. При винесенні вироку 2017 року суд припустився неправильного перерахунку, а саме Таращанським районним судом було не враховано термін її покарання 11 місяців.

На цих підставах просила суд врахувати в остаточний строк покарання, відбутий нею строк покарання терміном 11 місяців, як два дні обмеження волі одному дню ув`язнення; вирок Таращанського районного суду змінити з 2 років 1 місяця на 1 рік 7 місяців 15 днів (відняти 5 місяців 15 днів).

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 просила її клопотання задовольнити. Пояснила, що період іспитового строку, який вона відбувала за вироком суду від 17.08.2016 року, являється обмеженням волі, тому такий період необхідно зарахувати в строк покарання.

Представник УВК №129 ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити, так як іспитовий строк не являється видом покарання.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні також вважала, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вироком суду від 11.07.2017 року ОСОБА_3 було зараховано в строк покарання всі можливі терміни попереднього ув`язнення. Посилання засудженої на те, що під час іспитового строку вона відбувала покарання у виді обмеження волі помилкове. Крім того, суд, який розглядає питання, пов`язані з виконанням вироку, не вправі змінювати суть вироку і строк призначеного покарання.

Суд, розглянувши клопотання засудженої, дослідивши в частині, яка стосується вирішуваного питання, матеріали особової справи ОСОБА_3 , заслухавши пояснення засудженої, думку представника УВК №129 та прокурора, вважає, що клопотання засудженої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджена вироком Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2016 року і остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з 03.06.2017 року (з моменту її затримання). Зараховано в строк покарання засудженій ОСОБА_3 строк тримання її під вартою в установі попереднього ув`язнення, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 03.06.2017 року до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.10.2017 року вирок Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року залишено без змін.

Вирок Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року набрав законної сили 05.10.2017 року.

В особовій справі засудженої відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 відбувала покарання у виді обмеження волі за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2016 року. Посилання засудженої на те, що вона ходила на відмітки під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, і вказане свідчить про відбування нею покарання у виді обмеження волі, є помилковим, так як обмеження волі являється одним із видів покарання, який призначається вироком суду. Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2016 року ОСОБА_3 була засуджена до покарання у виді позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Термін звільнення від відбування покарання з випробуванням не є видом покарання, який підлягає зарахуванню в остаточне покарання, призначене за сукупністю вироків.

Крім того, засуджена ОСОБА_3 в своєму клопотанні фактично просить суд змінити вирок Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року, врахувавши в остаточний строк покарання, відбутий нею строк покарання терміном 11 місяців, як два дні обмеження волі одному дню ув`язнення.

Уманський міськрайонний суд Черкаської області не уповноважений переглядати вирок іншого суду та вносити в нього зміни. Крім того, зазначений засудженою вирок суду переглядався в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.10.2017 року залишений без змін.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про зарахування строку покарання відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1