Справа № 461/6451/18
Провадження № 1-кс/461/7778/18
УХВАЛА
Іменем України

13.09.2018 року cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ,звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно з позбавленням права на його відчуження будь-яким фізичним та/або юридичним особам, у тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме щодо земельної ділянки у с.Липівка, Миколаївського району, Львівської області із кадастровим номером :15:002:0024, площею 2 га.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 24.03.2018 р. на адресу Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 з приводу того, що Тростянецькою сільською радою Миколаївського району Львівської області, прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ в с. Липівка, Миколаївського району. Вказані землі перебували у користуванні військової частини та були незаконно переданні 26.12.2008 року до Бродівської сільської ради, оскільки не було змінено цільове призначення земельної ділянки. 22.08.2017 р. у відповідності до рішення Тростянецької сільської ради №1285 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Липівка, Миколаївського району, Львівської області орієнтованою площею 2 га. Землі с. Липівка, включаючи земельні ділянки, щодо яких прийнято вищевказане рішення, до 2008 року перебували у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 . Фактично АДРЕСА_1 було військовим містечком. Вказаним земельним ділянкам, які згодом перешли у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , присвоєно кадастрові номери №462308120:15:002:0025; 462308120:15:002:0024; 462308120:15:002:0023. Просить клопотання задоволити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив таке задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Частиною третьою ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В провадженні старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 26.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 24.03.2018 р. на адресу Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 з приводу того, що Тростянецькою сільською радою Миколаївського району Львівської області, прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ в с. Липівка, Миколаївського району. Вказані землі перебували у користуванні військової частини та були незаконно переданні 26.12.2008 року до Бродівської сільської ради, оскільки не було змінено цільове призначення земельної ділянки. 22.08.2017 р. у відповідності до рішення Тростянецької сільської ради №1285 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Липівка, Миколаївського району, Львівської області орієнтованою площею 2 га. Землі с. Липівка, включаючи земельні ділянки, щодо яких прийнято вищевказане рішення, до 2008 року перебували у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 . Фактично АДРЕСА_1 було військовим містечком. Вказаним земельним ділянкам, які згодом перешли у власність ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , присвоєно кадастрові номери №462308120:15:002:0025; 462308120:15:002:0024; 462308120:15:002:0023.

07.09.2018 року проведено огляди зазначених земельних ділянок із залученням представників ГУ Держгеокадастру у Львівській області; ДЕІ у Львівській області; ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»; Миколаївського ДЛГП «Галсільліс».

За результатами огляду встановлено, що всупереч відображеному в затвердженій сесією Тростянецької сільської ради технічній документації цільовому призначенню земель «для ведення особистого селянського господарства» та відображеним в планово-графічних матеріалах проектів із землеустрою сінокосах, на площі усіх ділянок наявні багаторічні (біля 30-40 - річні) лісові насадження різних порід дерев (берези, ялиці, вільхи, дубу, акації та інших).

Зазначені земельні ділянки, є доказом злочину зловживання владою або службовим становищем, а тому є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, а тому 07.09.2018 року винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000140 земельних ділянок у с.Липівка, Миколаївського району, Львівської області із кадастровими номерами №:15:002:0025, площею 2 га, належить ОСОБА_9 (інформаційна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 134730180); :15:002:0024 площею 2 га, належить ОСОБА_5 (інформаційна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 134730408); :15:002:0023, площею 2 га, належить ОСОБА_8 (інформаційна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 134730543).

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Таким чином, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення арешту майна, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити.

У кримінальному провадженні № 0000140 від 26.03.2018 року накласти арешт на майно, з позбавленням права на його відчуження будь-яким фізичним та/або юридичним особам, у тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме щодо земельної ділянки у с.Липівка, Миколаївського району, Львівської області із кадастровим номером :15:002:0024, площею 2 га.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1