Справа № 308/5406/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 - відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що в рамках даного провадження досліджуються обставини організації мережі гральних закладів, де здійснюється діяльність пов`язана з наданням доступу до ігор, обов`язковою умовою участі в яких є внесення грошей, та виграш яких залежить виключно від випадковості, які у відповідності до ЗУ «Про заборону грального бізнесу» є азартними іграми, а діяльність пов`язана з організацією надання можливості доступу до вказаних ігор , в тому числі на комп`ютерних симуляторах, та в інтерактивних закладах, незалежно від місця розташування сервера, є гральним бізнесом, та являє собою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В ході проведення досудового слідства в рамках даного провадження задокументовано, що нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , являє собою незаконний гральний заклад, обладнаний необхідним комп`ютерним та мережевим обладнанням, де здійснюється надання доступу до азартних ігор.

16.05.2018 р., на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та зафіксовано факт проведення грального бізнесу, та за результатом обшуку було виявлено і вилучено наступні речі - отримані в якості ставок грошові кошти в сумі 1411 грн., зошит з рукописними записами щодо сум отриманих грошових коштів, 9 персональних комп`ютерів системних блоків, з відповідним периферійним обладнанням (монітори в кількості 11 шт., клавіатури, та оптичні маніпулятори типу «мишка»), до кожного з системних блоків під`єднано флеш носій.

Слідчий вказує, що підставою вилучення зазначеної комп`ютерної техніки, слугували умови визначені ч. 2 ст. 168 КПК України, а зокрема необхідність подальшого проведення експертного дослідження, проведення якого планується в рамках даного провадження, на предмет наявності відомостей, щодо використання зазначеною комп`ютерною мережею інформаційних ресурсів які являють собою електронне (віртуальне) казино, чи комп`ютерні стимулятори азартних ігор, та необхідною умовою проведення зазначеного експертного дослідження є надання експерту комп`ютерної техніки. В ході проведення обшуку було зафіксовано, що вилучена комп`ютерна техніка, являє собою елементи комп`ютерної електронної мережі, та в якості елементів комп`ютерного та мережевого обладнання використовувались особами причетними до вчинення грального бізнесу, для надання з їх допомогою доступу до азартних ігор, тобто використовувались для досягнення злочинної мети, у зв`язку з чим вони є знаряддям вчинення злочину. Вказана комп`ютерна техніка, перебувала у фактичному користуванні та адмініструванні у працюючого у гральному залі адміністратора ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що вказана комп`ютерна техніка є доказом вчинення грального бізнесу, оскільки саме за допомогою неї було обладнано гральний заклад, сформовані гральні місця та адміністраторська панель, що в свою чергу надало можливість надавати бажаючим особам доступ до азартних ігор. Вилучене комп`ютерне обладнання зберегло на собі сліди вчинення злочину оскільки воно було придбано та пристосовано для вчинення грального бізнесу, а також містить інші відомості, які підтверджують факти і обставини, що встановлюються в даному кримінальному провадженні, усі вказані речі підпадають під вимоги диспозиції ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим 17.05.2018 р. вони були визначені речовими доказами. В ході обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1411 грн., які у відповідності до пояснень присутніх в приміщенні грального залу осіб, були надані адміністратору закладу в якості ставки на азартні ігри, доступ до яких надавався у вказаному приміщенні. Вказані грошові кошти підтверджують обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім цього вказані кошти набуті кримінально протиправним шляхом оскільки отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, вони відповідають вимогам передбаченим ст. 98 та ч. 3 ст. 170 КПК України.

На підставі наведеного слідчий просить накласти арешт, який полягає у позбавленні права користування майном, на вилучене 16.05.2018 р. в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке 17.05.2018 р. було визнано речовими доказами, а саме - отримані в якості ставок грошові кошти в сумі 1411 грн., зошит з рукописними записами щодо сум отриманих грошових коштів, 9 персональних комп`ютерів системних блоків, з відповідним периферійним обладнанням (монітори в кількості 11 шт., клавіатури, та оптичні маніпулятори типу «мишка»), до кожного з системних блоків під`єднано флеш носій

Слідчий на розгляд даного клопотання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить розгляд даного подання провести за його відсутності.
Інші учасники судового провадження повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення не надходила, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017 року за 0000208.

Згідно протоколу обшуку від 16.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено, наступне майно: грошові кошти, зокрема шість купюр номіналом двісті гривень, одна купюра номіналом сто грн., дві купюри номіналом п`ятдесят грн., одна купюра номіналом 10 грн, дві купюри номіналом одна грн.; (в пакеті №2); Зошит з рукописними записами; Системний блок № PMHFPGL з під`єднаним флеш носієм; Вісім системних блоків № 9018W19GMMCKV6, 9018WI9LMMCHMO, 9F9VL4J, GZC7254YYQ, R8TWGCK, 9018w19lmpkako, 11S41R6450ZVY5900750YT, 9018W19LMMCH9, з під`єднаним до кожного системного блоку, за допомогою подовжувача, вісім флеш носіів; Одинадцять моніторів марки HP, BENQ, LG, BENQ, BENQ VIDEOSEVEN, CAPTIVA, BENQ, LG, HANNSA, BENQ; Дві клавіатури, вісім маніпуляційних миш.

Постановою слідчого від 17.05.2018 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України, вказані вилучені предмети , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000208, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017 року.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що майно, яке було тимчасово вилучено 16.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти, зокрема шість купюр номіналом двісті гривень, одна купюра номіналом сто грн., дві купюри номіналом п`ятдесят грн., одна купюра номіналом 10 грн, дві купюри номіналом одна грн.; (в пакеті №2); Зошит з рукописними записами; Системний блок № PMHFPGL з під`єднаним флеш носієм; Вісім системних блоків № 9018W19GMMCKV6, 9018WI9LMMCHMO, 9F9VL4J, GZC7254YYQ, R8TWGCK, 9018w19lmpkako, 11S41R6450ZVY5900750YT, 9018W19LMMCH9, з під`єднаним до кожного системного блоку, за допомогою подовжувача, вісім флеш носіів; Одинадцять моніторів марки HP, BENQ, LG, BENQ, BENQ VIDEOSEVEN, CAPTIVA, BENQ, LG, HANNSA, BENQ; Дві клавіатури, вісім маніпуляційних миш, має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні та приймаючи до уваги те, що речові докази повинні зберігатися до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»), з метою забезпечення кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 2- відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого начальником відділу прокурори Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт, на тимчасово вилучене 16.05.2018 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме : грошові кошти, зокрема шість купюр номіналом двісті гривень, одна купюра номіналом сто грн., дві купюри номіналом п`ятдесят грн., одна купюра номіналом 10 грн, дві купюри номіналом одна грн.; (в пакеті №2); Зошит з рукописними записами; Системний блок № PMHFPGL з під`єднаним флеш носієм; Вісім системних блоків № 9018W19GMMCKV6, 9018WI9LMMCHMO, 9F9VL4J, GZC7254YYQ, R8TWGCK, 9018w19lmpkako, 11S41R6450ZVY5900750YT, 9018W19LMMCH9, з під`єднаним до кожного системного блоку, за допомогою подовжувача, вісім флеш носіїв; Одинадцять моніторів марки HP, BENQ, LG, BENQ, BENQ VIDEOSEVEN, CAPTIVA, BENQ, LG, HANNSA, BENQ; Дві клавіатури, вісім маніпуляційних миш.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1