АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2693/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 189 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про надання дозволу на затриманняОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року), з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, відмова у задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивована тим, що прокурором не доведено, що органом досудового розслідування вживалися дієві заходи для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , не надано належних та допустимих доказів отримання останнім повідомлення про підозру, а також виклику до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_7 ухиляється від органу досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 01 березня 2018 року Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року). При цьому прокурор вказує, що, враховуючи, що ОСОБА_7 перебував за межами України, то повідомлення про підозру та повістки про його виклик відсилались йому кур`єрськими службами міжнародної доставки «Даймекс» і «Федекс», а також електронною поштою. Зокрема, як зазначає апелянт, 06 березня 2018 року о 12 годині 45 хвилин повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 01 березня 2018 року разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного і повістками про його виклик до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України на 10 годину 00 хвилин 13 і 19 березня 2018 року для допитів було вручено останньому у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 133, 135, 136, 278 КПК України, а саме ці документи за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «Даймекс» були доставлені за останнім відомим місцем перебування підозрюваного і місцем його працевлаштування за адресою знаходження Конституційного Суду РФ: 190000, РФ, місто Санкт-Петербург, Сенатська площа, 1. Факт відправлення та доставки адресату зазначеного поштового відправлення міжнародною кур`єрською службою доставки «Даймекс», як запевняє автор апеляції, підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів клопотання, а саме: - супровідним листом Генеральної прокуратури України в Конституційний Суд РФ № 10/4/3-21817-17 від 01 березня 2018 року; - переліком документів, які надсилались Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України до Конституційний Суду РФ через кур`єрську службу міжнародної доставки «Даймекс»; - накладною № 35590222 від 01 березня 2018 року про відправку документів через службу міжнародної кур`єрської доставки «Даймекс» та індивідуальним листом про доставку до накладної № 35590222, де вказано, що повідомлення про підозру та повістки про виклик отримані за адресою останнього відомого місця перебування підозрюваного о 12 годині 45 хвилин 06 березня 2018 року.

Крім того, прокурор звертає увагу, що 12 березня 2018 року о 16 годині 58 хвилин повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 повторно були доставлені за адресою останнього відомого місця перебування підозрюваного, яким є місце його працевлаштування Конституційний Суд Російської Федерації, та вручені ОСОБА_7 міжнародною службою кур`єрської доставки «Федекс».

Також апелянт стверджує, що 06 березня 2018 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 разом із повістками про його виклик були надіслані останньому електронною поштою на офіційну електронну адресу Конституційного Суду РФ «» та на його особисту поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, як запевняє автор апеляції, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи за межами України та будучи належним чином і завчасно повідомленим про час та місце проведення за його участі слідчих дій, не з`явився без поважних причин за викликами слідчого, прокурора і ухиляється від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, що, на думку прокурора, свідчить про те, що підозрюваний і надалі буде продовжувати вчиняти такі дії.

Обґрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, мотивується в апеляційній скарзі тим, що ОСОБА_7 , користуючись своїми зв`язками із представниками влади Російської Федерації, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі і стосовно прийняття постанови Конституційного Суду РФ № 6-П від 19 березня 2014 року, яка посягає на суверенітет України, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які знаходяться як на території України, так і на території Російської Федерації та тимчасово окупованого півострову Крим. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, будучи колишнім представником влади Російської Федерації, може сприяти у використанні засобів політичного тиску та російської пропаганди, спрямованих на дискредитацію органів держаної влади України, висвітлення їх у негативному ракурсі, в тому числі вказувати на нікчемність дій правоохоронних органів, які здійснюють його кримінальне переслідування, і створювати таким чином умови для ухилення від кримінальної відповідальності.

На думку автора апеляції, слідчий суддя дав неправильну оцінку постанові від 20 березня 2018 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 . Зокрема, як стверджує прокурор, ОСОБА_7 оголошений в розшук відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, а проведення розшукових дій доручено оперативним підрозділам Служби безпеки України, оскільки у складі цього правоохоронного органу перебуває Департамент захисту національної державності, до компетенції якого відноситься здійснювати розшук осіб, які посягнули на територіальну цілісність та недоторканість України. При цьому апелянт вказує, що законодавством не заборонено оперативним підрозділам Служби безпеки України під час розшуку отримувати інформацію щодо громадян Російської Федерації із закордонних джерел, в тому числі і про місце їх фактичного перебування, а також оперативні підрозділи для отримання інформації мають можливість проводити негласні розшукові дії в рамках оперативно-розшукових або контр-розвідувальних справ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000646, відомості про яке були внесені 20 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року). Це кримінальне провадження було виділене в окреме провадження із кримінального провадження № 0000002 від 01 березня 2014 року.

Заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_26 було складено 01 березня 2018 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року).

06 березня 2018 року це повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного і повістками про його виклик для допитів до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України на 10 год. 00 хв. 13 березня 2018 року та на 10 год. 00 хв. 19 березня 2018 року було вручено останньому у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 133, 135, 136, 278 КПК України, а саме вказані документи за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «Даймекс» були доставлені за останнім відомим місцем перебування підозрюваного і місцем його працевлаштування за адресою знаходження Конституційного Суду РФ: 190000, РФ, місто Санкт-Петербург, Сенатська площа, 1.

Того ж числа повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року) і повістки про його виклик до слідчого були надіслані електронною поштою на особисту поштову скриньку останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02 квітня 2018 року (датоване 26 березня 2018 року) прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року в задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000646, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_27 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_7 ухиляється від органу досудового розслідування, оскільки прокурором, як вказав слідчий суддя, жодним чином не доведено, що органом досудового розслідування вживалися дієві заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , а також не надано належних та допустимих доказів отримання останнім повідомлення про підозру і виклику до органу досудового розслідування.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що:

- підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

- одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів, про які вказано у клопотанні прокурора, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_7 та іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України. Зокрема, органи досудового слідства вважають встановленим, що ОСОБА_7 , будучи представником влади суддею Конституційного Суду Російської Федерації, сприяв шляхом усунення перешкод представникам влади та Збройних Сил Російської Федерації, досудове розслідування і судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України окупації АР Крим і міста Севастополя, а також заподіяння збитків державі Україна внаслідок втрати об`єктів державної власності на загальну суму понад 000 гривень.

01 березня 2018 року заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_26 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, яка діяла станом на 19 березня 2014 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється в порядку ст. 278 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, 06 березня 2018 року о 12 годині 45 хвилин повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 01 березня 2018 року разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного і повістками про його виклик для допитів до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України на 10 годину 00 хвилин 13 і 10 годину 00 хвилин 19 березня 2018 року було вручено останньому у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 133, 135, 136, 278 КПК України, а саме ці документи за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «Даймекс» були доставлені за останнім відомим місцем перебування підозрюваного і місцем його працевлаштування за адресою знаходження Конституційного Суду РФ: 190000, РФ, місто Санкт-Петербург, Сенатська площа, 1.

Це підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів клопотання, а саме: - супровідним листом Генеральної прокуратури України в Конституційний Суд РФ № 10/4/3-21817-17 від 01 березня 2018 року; - переліком документів, які надсилались Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України до Конституційний Суду РФ через кур`єрську службу міжнародної доставки «Даймекс»; - накладною № 35590222 від 01 березня 2018 року про відправку документів через службу міжнародної кур`єрської доставки «Даймекс» та індивідуальним листом про доставку до накладної № 35590222, де вказано, що повідомлення про підозру та повістки про виклик отримані за адресою останнього відомого місця перебування підозрюваного о 12 годині 45 хвилин 06 березня 2018 року.

Крім того, 06 березня 2018 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 разом із повістками про його виклик були надіслані останньому електронною поштою на офіційну електронну адресу Конституційного Суду РФ «» та на його особисту поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також 12 березня 2018 року повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 повторно були доставлені за місцем його працевлаштування, а саме в Конституційний Суд Російської Федерації та вручені міжнародною службою кур`єрської доставки «FedEx».

Вищевказані дані свідчать про те, що органом досудового розслідування вживалися дієві заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та вручення йому повідомлення про підозру, а тому колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні № 0000646 ОСОБА_7 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України.
Звертає увагу колегія суддів і на те, що 20 березня 2018 року постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 було оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , користуючись своїми зв`язками із представниками влади Російської Федерації, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі і стосовно прийняття постанови Конституційного Суду РФ № 6-П від 19 березня 2014 року, яка посягає на суверенітет України, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які знаходяться як на території України, так і на території Російської Федерації та тимчасово окупованого півострову Крим, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, будучи колишнім представником влади Російської Федерації, може сприяти у використанні засобів політичного тиску та російської пропаганди, спрямованих на дискредитацію органів держаної влади України, висвітлення їх у негативному ракурсі, в тому числі вказувати на нікчемність дій правоохоронних органів, які здійснюють його кримінальне переслідування, і створювати таким чином умови для ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують вагомі докази, які вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КПК України, а доведеність факту переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування сумнівів не викликає.

Керуючись ст. ст. 189, 190, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року), з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року), з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Надати органам досудового розслідування дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону, який діяв станом на 19 березня 2014 року), з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити слідчому відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Головну військову прокуратуру Генеральної прокуратури України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4