ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/73/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002775 від 19.07.2018 року про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого.
Покладено на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено, та в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002775, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Визначено термін дії обов`язків, покладених судом на підозрювану ОСОБА_8 , до 25 листопада 2018 року включно, з дня проголошення ухвали. (а.с. 73-74).

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 26 вересня 2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002775 від 19.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 1-4)

В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002775 від 19.07.2018 року.

26 вересня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. (а.с. 5-7)

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що прокурором доведено обставини, передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, про те не доведено обставини, зазначені в п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та що виконання нею процесуальних обов`язків і його належну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою, а саме - цілодобовий домашній арешт.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та задовольнити клопотання про застосування відповідно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Прокурор, підозрювана ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 86, 88).
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим слухання справи у відсутності належним чином повідомлених прокурора та підозрюваної ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя виніс ухвалу у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України.
В клопотанні слідчого не зазначені обґрунтування неможливості запобігання ризикам, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а під час розгляду клопотання слідчим суддею, прокурором не доведено, що до підозрюваної ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Не здобуті докази протилежного і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді. Прокурор в судове засідання не з`явився. Будь яких доказів у спростування висновків суду першої інстанції не надав.
Отже, суд обираючи запобіжний захід, оцінив в сукупності обставини, визначені ст.178 КПК України, а також те, що підозрювана не одружена, утриманців не має, не працює, має постійне місце проживання, а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що цілодобовий домашній арешт ОСОБА_8 та виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить їй належну процесуальну поведінку.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_8 ст.181 та ч.5 ст.194 КПК України слідчим суддею.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178, 181, 184, 193, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
Судова колегія дійшла до висновку, що слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого клопотання та матеріалів, доданих на його обґрунтування.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляції прокурора апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року щодо застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4