Справа № 464/880/18
пр.№ 1-кс/464/1106/18
У Х В А Л А

02 червня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ,

у с т а н о в и в :

слідчий Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001251. Покликається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України. Враховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення ним злочинних дій, останній зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (розпорядився викраденим майном); перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належну поведінку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили: підозрюваний просить обрати домашній арешт, а захисник, покликаючись на необґрунтованість підозри і відсутність ризиків, просить відмовити в обранні даного заходу забезпечення кримінального провадження та обрати більш м`які запобіжні заходи.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001251. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим у клопотанні та доданих документах з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, санкція більш тяжкого визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин. Вказане підтверджується: даними протоколу допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 15 травня 2018 року; даними висновку судово-медичної експертизи №134/18 від 10 травня 2018 року; речовими доказами по справі, які є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
ОСОБА_5 , 1990 року народження, громадянин України, одружений, не працює, має постійне місце проживання, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, згідно із судимості ст.89 КК України судимості немає.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та невеликої тяжкості, його вік, стан здоров`я, сімейний стан (одружений та на утриманні осіб немає), майновий стан (не працює, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимості немає, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності та невеликої тяжкості проти життя та здоров`я особи, також повідомлено про підозру за ч.3 ст.185, ч.2 ст.345 КК України; та те, що на розгляд даного клопотання, будучи повідомленим про його розгляд, не з*явився, у зв*язку з чим відповідно до правил ч.3 ст.189 КПК України було постановлено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду; здійснювати незаконний вплив на потерпілих у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення; знищити або спотворити речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження з урахуванням того, що підозрюваний за попередньою змовою з іншою особою не були затримані безпосередньо на місці вчинення крадіжки чи одразу після злочину. Ризик «перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином» в ході розгляду клопотання не доведений, що в цілому не впливає на висновок слідчого судді.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що хоча захист з метою спростування обґрунтованої підозри в заявленому клопотанні від 15.05.17. і покликався на те, що підозрюваний на час вчинення інкримінованих злочинів 16 квітня 2018 року близько 12.30 год. перебував в судовому засіданні, у зв*язку з чим не міг вчинити інкримінованих злочинів, однак таке не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання (перебував 16.04.18. у судовому засіданні з 15.19 год. згідно з копією журналу судового засідання Залізничного районного суду м.Львова, наданою суду захисником 17.05.18.).
За наведених вище обставин інший, більш м*який запобіжний захід, як просить захист, застосований бути не може; саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задоволити. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного. Так, з урахуванням обставин справи відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, та нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, такі запобіжні заходи як домашній арешт, застава, особиста порука і особисте зобов`язання не забезпечать його належної поведінки.

На підставі вимог ч.1 ст.197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів. У судовому засіданні на запитання слідчого судді прокурор ствердив, що підозрюваний не затримувався відповідно до вимог КПК України, а відтак і відповідні процесуальні документи про це не складались. Тому зазначений строк слід обчислювати з 2 червня 2018 року. Вказане підтвердив і сам підозрюваний.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, у зв`язку з чим відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 31 липня 2018 року включно.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1