Справа № 419/201/18
Провадження № 11-кп/782/168/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області кримінальне провадження № 0000007 від 04.01.2018 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.03.2018 року, яким, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого:

- 25.03.2005 р. Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 96 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 11.07.2006 р. апеляційним судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ст. 71 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.03.2005 року, остаточно 4 роки позбавлення волі; 17.12.2008 року постановою Краснолуцького міського суду Луганської області замінено покарання на підставі ст. 82 КК України невідбуте покарання на 1 рік 8 місяців 9 днів виправних робіт;

- 04.08.2011 р. Жовтневим районним судом м. Луганська ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці згідно ст. 71 КК України приєднано частину покарання у виді 3 місяців позбавлення волі з покарання призначеного за вироком апеляційного суду Луганської області від 07.11.2006 р. остаточно 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.05.2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 05.07.2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 11.08.2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до назначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.07.2017 р., остаточно призначено 2 роки позбавлення волі строк рахувати з 05.07.2017 р.; - 30.11.2017 року апеляційним судом Луганської області вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.08.2017 року скасовано в частині покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.08.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, частково приєднано покарання, призначене за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.07.2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. Відповідно до п. є. ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування призначеного покарання

визнано винним:

- за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховується з 26.03.2018 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

У оскаржуваному вироку суду вказано, що ОСОБА_6 , будучи судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період коли попередні судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин:

25.12.2017 року о 09:00 годині ОСОБА_6 , прийшов в гості до своїх знайомих ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у квартирі в гостинній кімнаті, ОСОБА_6 з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_6 побачив, що на столі у вказаній кімнаті знаходиться мобільний телефон «Prestigio» в корпусі чорного кольору. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з гостинної кімнати, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він діючи повторно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Prestigio» в корпусі чорного кольору, вартістю 800 гривень, який належить ОСОБА_10 , знайомій ОСОБА_8 .

З викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд як своїм власним, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.

Не погодившись з вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його протиправних дій, просить вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.03.2018 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок в частині призначення покарання, призначивши ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. В іншій частині вирок залишити без змін.

Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості , скоїв, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, а також ОСОБА_6 до засудження не працевлаштовувався, тобто суспільно-корисною працею не займався. Крім того, ОСОБА_6 30.11.2017 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі та даний злочин скоїв вже 25.12.2017 року, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не зробив для себе відповідних висновків, на шлях виправлення не став і характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів. Тому призначене судом покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до таких висновків.

Апеляційний розгляд здійснюється у суді апеляційний інстанції за правилами ст.405 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції здійснювався за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону суд першої інстанції не порушив.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі врахував тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує, особу обвинуваченого, взяв до уваги, що ОСОБА_6 неодноразово судимий та незадовго до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», та той факт, що він належних висновків для себе не зробив. Врахував відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, та інші обставини, на які посилається прокурор у своєї апеляційній скарзі.

Розмір та вид призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 покарання колегія суддів вважає таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі винного та обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання і підстав для призначення більш суворого покарання не вбачає.

Суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-66 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчинених ним діянь, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для його скасування, та ухвалення нового вироку, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі прокурора.

Колегія суддів звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_10 у своєї заяві від 26.03.2018 року просила суд розглядати дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за її відсутності , так як вона не має претензій до обвинуваченого, матеріальна шкода її відшкодована, цивільний позов заявляти не буде. Просила призначити йому покарання у відповідності з законом.(а.с.16 т.1)

З таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою тому, що він не навів нові підстави та обставини для ухвалення нового вироку з призначенням ОСОБА_6 покарання більш суворого, ніж зазначив про це суд першої інстанції у вироку при призначені покарання ОСОБА_6 та які не врахував суд.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 , 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.03.2018 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3