Справа № 755/7972/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003884 від 21 квітня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, учня 9-го класу Вищого професійного училища №25 м. Києва, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 20.04.2018 року приблизно о 22.40 год. у неповнолітнього ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні магазину «Фора», розташованого по бульвару Перова, 23-Б, в місті Києві, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Здійснюючи свої злочинні наміри, неповнолітній ОСОБА_5 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, взяв пляшку вина ТМ «I Castelli Pinot Grigio Blush» (штрих-код 639, артикул 574956), вартістю 111 грн. 20 коп., пляшку вина ТМ «Lustdorf Бастардо червоне напівсолодке» (штрих-код 639, артикул 574956), вартістю 53 грн. 54 коп., пляшку коньяку ТМ «Шустов Чайка марочний» (штрих-код 621, артикул 347610), вартістю 162 грн. 87 коп., пляшку коньяку ТМ «Шабо VS три зірки» (штрих-код 16, артикул 352656), вартістю 120 грн. 79 коп., гель для душу ТМ «АХЕ Дарк Темптейшн» (штрих-код 787, артикул 347305), вартістю 47 грн. 03 коп., гель для душу ТМ «АХЕ Аполло» (штрих-код 142, артикул 536461), вартістю 47 грн. 03 коп., упаковку чіпсів ТМ «Люкс зі смаком сметани та цибулі» (штрих-код 152, артикул 609680), вартістю 26 грн. 55 коп., а всього на суму 568 грн. 49 коп., що належить ТОВ «ФОРА», сховав їх у власну сумку та направився до виходу.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що має у власній сумці майно, що належать ТОВ «ФОРА», не маючи наміру розраховуватися за вказані вище товари, пройшов повз касову зону, а також сигнальні антикрадіжні рамки безпеки, та направився до виходу з приміщення даного магазину.

В подальшому, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано працівниками служби охорони на виході з магазину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд враховує положення ст. 497 КПК України про те, що, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Суд згідно з вимогами ст.ст. 485 та ст. 487 КПК України враховує дані про особу обвинуваченого, який має нормальний стан загального розвитку, навчається у Вищому професійному училищі №25 м. Києва, за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем проживання позитивно, виховується у неповній сім`ї, оскільки батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення злочину не допускав інших правопорушень, належно себе поводить у побуті, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Окрім цього системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (частини 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК), «звільнення від відбування покарання» (статті 75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу, слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Тобто, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставин справи, наведених позитивних даних про особу неповнолітнього ОСОБА_5 який вчинив злочин середньої тяжкості, відношення обвинуваченого до скоєного, його щире каяття, позицію прокурора у судових дебатах, відсутність завданої шкоди, оскільки речі були повернуті потерпілому, враховуючи положення кримінального кодексу, якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, та про можливість звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених позитивних даних про особу ОСОБА_5 вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105 КК України у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати, цивільний позов відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 368, 373-376, ч. 3 ст. 497 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання, застосувавши до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105 КК України у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , строком на один рік.
Речові докази по справі: пляшка вина ТМ «I Castelli Pinot Grigio Blush» (штрих-код 639, артикул 574956), пляшка вина ТМ «Lustdorf Бастардо червоне напівсолодке» (штрих-код 639, артикул 574956), пляшка коньяку ТМ «Шустов Чайка марочний» (штрих-код 621, артикул 347610), пляшка коньяку ТМ «Шабо VS три зірки» (штрих-код 16, артикул 352656), гель для душу ТМ «АХЕ Дарк Темптейшн» (штрих-код 787, артикул 347305), гель для душу ТМ «АХЕ Аполло» (штрих-код 142, артикул 536461), упаковка чіпсів ТМ «Люкс зі смаком сметани та цибулі» (штрих-код 152, артикул 609680), що передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_8 залишити у володінні потерпілого ТОВ «Фора».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: