Справа № 644/1233/16-к
Провадження № 1-кп/645/397/18
УХ В А Л А
іменем України

20 вересня 2018 р. Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,
прокурора Харківської міської прокуратури № 3 ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000829 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,
встановила:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою. Клопотання обґрунтовує тим, що 04.10.2018 року строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, ризики, визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли, потерпілі та свідки в повному обсязі не допитані, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, може незаконно впливати на потерпілих, які є його родичами, та свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні протии клопотання заперечував, посилаючись на те, що стан його здоров`я за час перебування під вартою погіршується. Просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та також заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому зазначила, що він має свою квартиру, в якій він офіційно зареєстрований. Також зазначила, що доводи прокурора про продовження строку необґрунтовані.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заяви про слухання справи за їх відсутності.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу заперечувала.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

У справі «Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою. Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень та імовірність ухилення обвинуваченого від суду, ризик втечі, а також продовження скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченим, вплив на потерпілих та свідків.

Наявність міцних соціальних зав`язків відсутні, про що було відомо при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

В зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжить скоєння кримінальних правопорушень, впливати на потерпілих та свідків, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу або зміну раніше обраного запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що згідно вимог ст. 178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а також з огляду на те, що на даний час не відпали ризики, передбачені ч.1 п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, вважає, що на цей час не має підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який, і приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою до 60 днів.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, колегія суддів, -
Постановила:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 17 листопада 2018 року.
Копію ухвали направити до ДПтС України Харківська установа виконання покарань (№ 27) Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області,.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3