Справа №468/46/18-к 24.04.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 000355

за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2018 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Клин Баштанського району Миколаївської області, раніше не судимого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000355 у відношенні ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

Зазначає про відсутність невідповідності обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки в тексті обвинувального акта щодо дати внесення відомостей до ЄРДР допущена описка, яка не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

На думку апелянта, не зазначення в обвинувальному акті місця народження потерпілих не є підставою для повернення обвинувального акту. Посилання суду на те, що обвинувачення є нечітким та неконкретним виходить за межі повноважень суду під час підготовчого судового засідання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Рішення про повернення обвинувального акта прокурору вмотивоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Суд в обгрунтування рішення послався на те, що обвинувальний акт не містить повних анкетних відомостей потерпілих, зокрема, місця їх народження.
Суд зазначив, що з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні крадіжки кількох самостійних речей (трьох вуликів з 24 навощеними рамками та бджолосім`ями вартістю 2890 грн кожен) загальною вартістю 8670 грн. При цьому, сторона обвинувачення нечітко формулює, чи перебувало 24 рамки в кожному з трьох вуликів, чи по 8 в кожному з вуликів. Крім того, в обвинувальному акті не вказана загальна кількість та вартість однієї бджолосім`ї, яка є самостійним об`єктом правовідносин, співвідноситься з вуликами як річ та тварини, і не має невід`ємного взаємозв`язку як неподільні речі або як головна річ та приналежність. Тому вулики та бджолосім`ї як самостійні об`єкти правовідносин мають окремо визначатись кількісними та вартісними характеристиками.
Зазначив, в обвинувальному акті не зазначено у спільній чи частковій власності перебуває викрадене майно.

Суд послався на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів мають істотні суперечності щодо часу внесення відомостей про злочин до ЄРДР (так в реєстрі вказано, що відомості до ЄРДР внесені - 05.05.2016 р., натомість в самому обвинувальному акті вказано 05.05.2017 р.), що має значення для вирішення питання щодо допустимості певних доказів та проведених слідчих дій.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту є неправильними з огляду на таке.

Відповідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як видно з обвинувального акта, у ньому достатньому об`ємі зазначені анкетні відомості потерпілих. Не зазначення місця народження потерпілих не перешкоджає розгляду кримінального провадження.
В обвинувальному акті формулювання обвинувачення викладено із зазначенням усіх необхідних елементів місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення та ін. Також зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Посилання суду на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів мають істотні суперечності щодо часу внесення відомостей про злочин до ЄРДР (в реєстрі вказано, що відомості до ЄРДР внесені - 05.05.2016 р., а в обвинувальному акті 05.05.2017 р.), є явною опискою, оскільки згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про вчинений злочин внесені 05.05.2016 р. до ЄРДР за № 000355.

За таких обставин, прийняте судом першої інстанції рішення є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 415 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2018 року про повернення обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3