Єдиний унікальний номер 205/1577/18
Провадження №1-кп/205/151/18
У Х В А Л А

05 жовтня 2018 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглядаючи в судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яке він обґрунтував наявними ризиками для даного кримінального провадження, що передбачені ст.177 КПК України.

Так, прокурор вважав, що обвинувачені, в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, зможуть переховуватись від суду з метою уникнути покарання за вчинений злочин, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки останні на теперішній час не допитані в рамках судового розгляду даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 та сам обвинувачений, заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , при цьому заявили власне клопотання про зміну йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, яке мотивували тим, що прокурором не надано достатніх доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора також заперечував, одночасно з цим заявив клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Своє клопотання захисник мотивував тим, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також наявністю у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному також заперечував, при цьому заявив клопотання про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого йому злочину, а також не доведено, що у даному кримінальному провадженні існують будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту, вважає, що в клопотанні сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим має бути відмовлено, а клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладені вимоги закону, суд вважає, що прокурором не було надано переконливих та належних доказів, щодо необхідності продовження виняткового запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та не доведено, що інша міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Суд критично ставиться до позиції сторони обвинувачення, яка у своїх доводах щодо обгрунтованості клопотання, обмежилась тільки текстуальним переліченням ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Така позиція прокурора, суперечить вимогам ч.2 ст.331 КПК України, яка встановлює, що обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового засідання, здійснюється в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, тобто, незалежно від стадії судового розгляду, обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, покладається виключно на прокурора, що у даному судовому засідання зроблено не було.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Судом також враховано, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебувають під вартою достатньо тривалий час, при цьому тяжкість пред`явленого обвинувачення, на яку посилається прокурор, сама по собі не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання особи під вартою. Так, у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд вкотре нагадав, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду. Конституційний Суд України у рішенні від 8 липня 2003 р. № 14-рп (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу) також констатував, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа, враховується лише разом з іншими обставинами.

Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, суд також враховує наявність у обвинувачених стійких соціальних зв`язків, а саме дружин та дітей, постійне місце мешкання та реєстрації, стан здоров`я та потребу у лікуванні.

На підставі викладеного, суд обґрунтовано вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення правослухняної поведінки обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 197, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовити.
Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та самих обвинувачених про зміну запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скасувати, негайно звільнивши обвинувачених з-під варти в залі суду.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 грудня 2018 року, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, виїзд за межі міста Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 грудня 2018 року, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 цілодобово, виїзд за межі міста Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 грудня 2018 року, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, виїзд за межі міста Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новокодацькому ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , як осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -