П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2018 Справа №1915/12857/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря с/з: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тернополі клопотання ОСОБА_4 від 07.08.2018р. про скасування накладеного на майно арешту у кримінальній справі №1/1915/12857/2012 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року),

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2018 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на нерухоме майно, а саме на гараж на 2 бокси для службового автотранспорту під літерою «Б» по АДРЕСА_1 , та на квартиру АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 , накладений постановою старшого слідчого ОСОБА_5 від 02.12.2011 року, посилаючись на те, що при винесенні Тернопільським міськрайонним судом постанови від 07.05.2015р. про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності та відповідно закриття справи питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову не вирішувалося, при цьому, що цивільний позов по справі заявлений не був.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила стосовно скасування арешту на майно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просить суд скасувати арешт накладений на її майно. Зазначила, що на квартира АДРЕСА_2 , належала їй на підставі договору купівлі-продажу, що і знайшло своє відображення у постанові старшого слідчого про накладення арешту на майно, однак в подальшому здійснювалося перепланування квартири, а тому вона звернулася до суду із позовом про визнання права власності, за результатом розгляду якого Тернопільським міськрайоним судом 08.12.2011р. по справі №2-8192/11 винесено судове рішення про визнання за ОСОБА_4 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 та відповідно до витягу про державну реєстрацію прав підставою виникнення права власності на вказане нерухоме майно стало рішення суду від 08.12.2011 року (копію рішення суду ОСОБА_4 надала в судовому засіданні).

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечила відносно задоволення клопотання ОСОБА_4 , позицію ОСОБА_4 , яка просить суд задовольнити її клопотання, проаналізувавши матеріали справи, суд, вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2015 року №1915/12857/2012 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності, провадження по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року) закрито.

Як вбачається із змісту постанови старшого слідчого прокуратури м.Тернополя ОСОБА_6 від 02.12.2011 року, в рамках кримінальної справи №1673107 було накладено арешт на майно ОСОБА_4 : гараж на 2 бокси для службового автотранспорту під літерою «Б» по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.10.2010 року за реєстром №1720; квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_8 10.01.2007 року за реєстром №253.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 04.07.2011р. №30493253, який доданий до клопотання про скасування арешту гараж, гараж на два бокси для службового автотранспорту під літерою «Б» по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 27.10.2010 року за реєстром №1720, частка власності 1/1.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав власності від 27.12.2011р. №32695947, який доданий до клопотання про скасування арешту квартира на АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2011р. у справі №2-8192/11, частка власності 1/1.

Відповідно до копії рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2011р. по справі №2-8192/11, наданого ОСОБА_4 в судовому засіданні, позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання права власності задоволено, визнано за ОСОБА_4 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Встановлено, що при ухваленні постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2015 року судом не вирішено питання про накладений постановою старшого слідчого прокуратури м.Тернополя ОСОБА_6 від 02.12.2011 року арешт на майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Згідно до п. 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки арешт на майно накладено у порядку КПК України у редакції 1960 року, то і при розгляді заяви про його скасування мають застосовуватися положення КПК України у редакції 1960 року.

Згідно ст. 126 КПК України 1960 року накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпала необхідність.

При виконанні вироку відповідно до вимог ст. 411 КПК України1960 року суд має право вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки арешт на майно накладався з метою забезпечення цивільного позову, однак під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи цивільний позов не заявлявся, враховуючи те, що при ухваленні постанови про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності та закриття справи питання про долю накладеного арешту на майно не вирішувалося, в даний час відпала потреба у накладенні арешту, арешт, накладений відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури м.Тернополя ОСОБА_6 від 02.12.2011 року слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 126, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року) і п. 11 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 від 07.08.2018р. про скасування накладеного арешту на майно у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 2001 року) - задовольнити.

Скасувати накладений постановою старшого слідчого прокуратури м.Тернополя ОСОБА_6 від 02.12.2011 року у кримінальній справі №1673107 арешт на майно ОСОБА_4 , а саме:

-- гараж на 2 бокси для службового автотранспорту під літерою «Б» по вул. Романа Купчинського,5А, в м.Тернополі та зняти будь-які обмеження щодо розпорядження вказаним майном;

-- квартиру АДРЕСА_3 та зняти будь-які обмеження щодо розпорядження вказаним майном.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1