cправа № 570/3615/18
провадження № 1-кс/570/867/2018
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2018 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.П.Могили, 24) скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України /зареєстрована в Рівненському районному суді Рівненської області 02 серпня 2018 року/,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що по його заяві від 25 квітня 2018 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 3, 4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, не вжито жодних заходів, що сприяє уникненню покарання винними особами, заявник у поданій до Рівненського районного суду Рівненської області 02 серпня 2018 року скарзі просить зобов`язати СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області невідкладно внести повідомлені відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Всіх учасників судового розгляду належним чином повідомлено про розгляд заяви. Скаржник просить розгляд заяви здійснювати у його відсутність за наявними матеріалами справи та її задоволити. Представники поліції та прокуратури до суду не з`явилися. Оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про відвід,вважаю за можливе розглянути її у їх відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Ознайомившись із матеріалами справи, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Як встановлено судом, 25 квітня 2018 року до Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від заявника надійшла заява про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень за ч.ч.1, 3, 4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, але не внесено повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність. Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Ч.6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На стадії досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, вичерпний перелік яких викладений у ч.1 ст.303 КПК України. Оскарження до слідчого судді бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передбачено в п.1 цього переліку.
Відповідно до положень ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Аналогічні твердження містяться і у п.1 ч.2 Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1640/0/4 від 09.11.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень,дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».
Параграф 1 глави 26 КПК України передбачає оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до ч.1 ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ.
Згідно з п.1.2. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом МВС України № 1050 від 19.11.2012 р., джерелом інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до органу внутрішніх справ, уповноваженого розпочати досудове розслідування, є повідомлення будь-яких осіб та самостійно виявлені слідчим або іншою службовою особою органів внутрішніх справ з будь-якого джерела обставини кримінальних правопорушень. П.3.3. вказаної Інструкції встановлено, що заяву або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення для розгляду отримує саме слідчий. Як вбачається з зазначеного закону вимоги, викладені в ст.214 КПК України стосуються особисто тієї посадової особи - слідчого чи прокурора, в провадженні якого знаходиться відповідна заява про скоєння правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З аналізу наведених вище нормативно-правових актів приходжу до висновку, що сформульована в скарзі вимога з урахуванням того, що особа не володіє інформацією про фактичне отримання конкретним слідчим її заяви про скоєння злочину, дає слідчому судді підстави для її розгляду. Неповідомлення скаржнику у відповідь на його заяву про кримінальне правопорушення, є в даному випадку джерелом, з якого заявнику стало відомо про невнесення викладених у його заяві відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Перевірка такої заяви повинна проводитись вже після відкриття кримінального провадження, відомості про яке у встановленому законом порядку внесено до ЄРДР. В подальшому, якщо посадова особа в ході проведення досудового розслідування дійде висновку, що у викладених у заяві обставинах та доказах, зібраних в ході проведення розслідування, не вбачається ознак складу злочину, вона приймає рішення про винесення постанови про закриття кримінального провадження, у відповідності до ст.284 КПК України.

За таких обставин приходжу до висновку, що відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 25 квітня 2018 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 3, 4 ст.358, ч.1 ст.366 ККУкраїни, що отримана ним 24 липня 2018 року, підлягає внесенню до ЄРДР з подальшим проведенням перевірки відомостей, викладених у заяві, тому дана скарга підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом. За таких обставин внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальні правопорушення. На думку суду, в даній події можуть бути присутні господарсько-правові відносини, а тому в даному факті можуть бути відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Ухвала не віднесена до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку /ч.1 ст.309 КПК України/. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

задоволити скаргу.

Зобов`язати СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внести повідомлені ОСОБА_3 у заяві від 24 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 3, 4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженю не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1