Справа № 333/3668/18
Провадження № 1-кс/333/1025/18
УХВАЛА

Іменем України
18 липня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002299 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав, Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого оператором СП «Юкоил», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18 липня 2018 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002299 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 16.07.2018 року о 00 год. 30 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Парамонова, біля буд. 19, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступу за допомогою фізичної сили відкрив металевий люк кабельного колодязю, після чого проник до підземної кабельної каналізації, яка призначена для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», прокладеної по вул. Парамонова, викрав одну ділянку кабелю ТПП 200*2*0,4, довжиною 104 метрів, вартістю 31 970 грн. 21 коп., яка перебуває у власності ПАТ «Укртелеком», тим самим отримав реальну можливість розпорядитись викраденим майном.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 ПАТ «Укртелеком» спричинено майнову шкоду в розмірі 31 970 грн. 21 коп.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

17 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У зв`язку із викладеним, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16.07.2018 року, ділянки місцевості по вул. Юності в м. Запоріжжі; протоколом огляду місця події від 16.07.2018 року, ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів, іншими матеріалами кримінального провадження. Таким чином, враховуючи те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 активно перешкоджатиме встановленню істини по справі, що не дозволить виконати прийняті відносно нього процесуальні рішення, а також, приймаючи до уваги те, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить суд застосувати до ОСОБА_6 тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Захисник адвокат ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, посилаючись на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, перераховані ч. 1 ст. 177 КПК України, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначала, що у підозрюваного є стійкі соціальні зв`язки, останній одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, ОСОБА_11 необхідно працювати для отримання доходів, оскільки його дружини перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_6 про вручення йому у присутності адвоката о 19 год. 50 хв. 17.07.2018 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 16 год. 30 хв. 18.07.2018 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 185 Кримінального процесуального кодексу України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.07.2018 року, ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 16 липня 2018 року о 05 год. 45 хв.

16 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

17 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 криминального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця події від 16.07.2018 року, ділянки місцевості по вул. Юності в м. Запоріжжі; протоколом огляду місця події від 16.07.2018 року, ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів, іншими матеріалами кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 16.07.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 17.07.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працює на посаді оператора СП «Юкоил», має позитивну характеристику з місця проживання та навчання, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на його утриманні, раніше не судимий.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно з якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Посилання слідчого в його клопотанні на наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, є декларативними і такими, що нічим в матеріалах справи не підтверджені. Не наведено в клопотанні, і даних про те, що обрання щодо обвинуваченого іншого, менш суворого запобіжного заходу, є неможливим і недоцільним.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України),

Проте, вказаний ризик є настільки незначний, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Також, прокурором у судовому засіданні не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_6 застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику, зазначеному у клопотанні.

Таким чином, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має місце реєстрації та постійного проживання, має соціальні зв`язки дружину, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується з місця роботи, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіганню будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період час доби з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та доведеністю прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором під час розгляду клопотання, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002299 відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці з 17 год. 00 хв. 18.07.2018 року до 17 год. 00 хв. 16.09.2018 року, включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати кожен день з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. своє місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця мешкання;

- не виїжджати за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання передати до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано ____________________

З покладеними на мене обов`язками ознайомлений, обов`язуюсь їх виконувати у повному обсязі.

Мені роз`яснено, що у разі невиконання покладних на мене обов`язків, до мене може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на мене може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

_________________ ОСОБА_6