Справа № 182/2205/16-к
Провадження № 1-кс/0182/2306/2018
У Х В А Л А
Іменем України

11.09.2018 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в закритому судовому засідання клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новотроїцьк, Оренбурзької області, РФ, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області повторно надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 згідно наказу № 6 від 03.11.1997 призначено на посаду генерального директора ТОВ «Вояджер». ОСОБА_5 , працюючи на посаді генерального директора ТОВ «Вояджер» в своїй діяльності керувався статутом ТОВ «Вояджер» зареєстрованого Нікопольським міськвиконкомом від 16.04.1997 року, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, здійснював поточне керівництво роботою підприємства, здійснював представництво підприємства у всіх органах без довіреності, приймав рішення про отримання кредитів від банків та інших кредитних установ, тобто був посадовою особою. Крім цього, згідно статуту ТОВ «Вояджер», генеральному директору ОСОБА_5 належить 74% статутного фонду підприємства.
15 листопада 2007 року, між ТОВ «Вояджер» та ВАТ «РайфазенБанкАваль» був укладений договір овердрафта з диференційованою відсотковою ставкою № 015/03-00/203-07, на суму 500тис. гривень терміном на 1 рік. В якості забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору, був Договір залогу товарів в обороті № 015/0300/203/1-07 від 15.11.2007 року, згідно якого предметом залогу був товар в обороті у вигляді труби ДСТУ 10704-91, 10705-80, діаметром 219x5-6, в кількості 240,050т., балансовою вартістю 1050565,25 гривень.
В листопаді 2008 року у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами, отриманими в якості кредиту від ВАТ «РайфазенБанкАваль» в сумі 500тис. гривень, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Так, в листопаді 2008 року, ОСОБА_5 , будучи службовою особою генеральним директором ТОВ «Вояджер», маючи право розпоряджатись грошовими коштами підприємства та товарно-матеріальними цінностями ТОВ «Вояджер», навмисно, в особистих інтересах, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами, отриманими в якості кредиту в ВАТ «РайфазенБанкАваль» по Договору овердрафту с диференційованої відсотковою ставкою № 015/03-00/203-07 від 15.11.2007 року, в суму 493860,75 гривень, що є особливо великим розміром, та зник в невідомому напрямку. При цьому, залогове майно по вказаному кредитному договору - товар в обороті у вигляді труби ДСТУ 10704-91, 10705-80, діаметром 219x5- 6мм, в кількості 240,050тонн, балансовою вартістю 1050565,25 гривень, ОСОБА_5 реалізував на протязі 2008 року третім особам, не поставив про це до відома кредитора - ВАТ «РайфазенБанкАваль».
В листопаді 2008 року, у ОСОБА_5 , виник умисел на заволодіння грошовими коштами, отриманими в якості кредиту від ЗАТ «Альфа-банк» в сумі 3 млн. гривень, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Так, в листопаді 2008 року, ОСОБА_5 , будучи службовою особою генеральним директором ТОВ «Вояджер», маючи право розпоряджатись грошовими коштами підприємства та товарно-матеріальними цінностями ТОВ «Вояджер», навмисно, в особистих інтересах, зловживаючи своїм службовим становищем, повторно заволодів грошовими коштами отриманими в якості кредиту в ЗАТ «Альфа-банк» по Договору овердрафту 04-ОКЛ/08 від 30.01.2008 року, в сумі 2999169,21 гривень що є особливо великим розміром і зник в невідомому напрямку.
Дані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, скоєні повторно, в особливо великих розмірах.
Крім того, 30 січня 2008 року, в м. Харкові, між ТОВ «Вояджер» та ЗАТ «Альфа-банк» був укладений Договір про надання кредиту в формі овердрафту № 04-ОКЛ/08 на суму 3 млн. гривень, терміном на 1 рік. В якості забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору, був договір залогу майнових прав № 06/08 від 30.01.2008 року, згідно якого ТОВ «Вояджер» передало банку в залог право вимоги по Договору № 01/11-2007 від 01.11.2007 року між ТОВ «Вояджер» та ТОВ «Фірма «Власта» на поставку труб ДСТУ 10705-80, діаметром 219x5мм.
Однак, Договір № 01/11-2007 від 01.11.2007 року між ТОВ «Вояджер» та ТОВ «Фірма «Власта» на поставку труб був фіктивним, сторони по даному договору не мали наміру скоювати будь-які дії та не скоювали їх.
Таким чином, генеральний директор ТОВ «Вояджер» ОСОБА_5 30.01.2008 р., з метою отримання кредиту в банківській установі, надав в ЗАТ «Альфа-банк», завідомо неправдиву інформацію, які містилась в офіційних документах - Договір залогу майнових прав № 06/08 від 30.01.2008 року, Договір № 01/11-2007 від 01.11.2007 року між ТОВ «Вояджер» та ТОВ «Фірма «Власта» на поставку труб, які містили завідомо неправдиві дані.
Дані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 222 КК України шахрайство з фінансовими ресурсами, тобто надання посадовою особою суб`єкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації банкам з метою отримання кредитів при відсутності ознак злочину проти власності, що спричинило велику матеріальну шкоду.
16.03.2015 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222 КК України.
16.03.2015 ОСОБА_5 оголошено в розшук та в подальшому у міжнародний розшук.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих, свідків, речовим доказами.
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:
-переховуватися від суду;
-незаконно впливати на свідків та потерпілих;
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
-вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, обвинувачується, а саме:
1) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна та зважаючи на тяжкість покарання буде та фактично здійснює станом на день розгляду клопотання переховування від органів досудового розслідування та суду;
2) ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин.
наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 .
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо. За вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років,
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнім та недоцільним, оскільки він переховується від органів досудового розслідування у зв`язку з чим оголошений у міжнародний розшук.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не був присутнім, оскільки переховується від органів досудового розслідування. Захисник до участі у зазначеному кримінальному провадженні не залучався. Оскільки участь захисника є обов`язковою лише у разі здійснення спеціального досудового розслідування про що слідчому судді відомостей не надано.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 складено слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 24.07.2018, копію даного клопотання підозрюваний ОСОБА_5 не отримував, оскільки відповідно до клопотання перебуває в міжнародному розшуку.

З даним клопотанням слідчий звернувся до суду 08.08.2018 о 11.55 год., згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.08.2018 р.

08.08.2018 справу за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 передано слідчому судді ОСОБА_1 ..

Справа призначалась до розгляду 09.08.2018 р. на 09.00 год. та 10.08.2018 р. на 15.00 год., але судове засідання було відкладено за клопотанням прокурора. З 13.08.2018 р. по 07.09.2018 р. слідчий суддя перебувала у відпустці.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК є законність, зміст якої розкривається у ст. 9 КПК. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий суддя має розглянути клопотання про застосування заходу забезпечення у строки визначені процесуальним законом, порушення цих строків не допускається.

Ст. 115 КПК України встановлено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку годинами в нього включається й неробочий час.

Слідчим суддею встановлено, що об 11 год. 55 хв. 11.08.2018, у відповідності до вимог ст. 186 КПК України, закінчився термін протягом якого слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, вимоги Кримінального процесуального кодексу України та важливість дотримання процесуальних вимог по здійсненню розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з метою недопущення порушень прав особи, слідчий суддя вважає, що провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно бути закрито.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 115, 186 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Провадження у справі за клопотанням старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012 за № 0001186 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 закрити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1