АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5225/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника вилученого під час проведення обшуку приміщення майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2017 року,
з участю:

прокурора ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.10.2017 року, задоволено клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .

Згідно ухвали слідчого судді, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено під час проведення обшуку приміщення, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник вилученого під час проведення обшуку приміщення майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, посилається на неповноту судового розгляду, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що клопотання про накладення арешту на майно було подано з порушенням процесуальних строків передбачених законодавством.
Власник майна зазначає, що дозвіл суду на проведення обшуку за його місцем проживання не надавався, примірник протоколу обшуку вилучених речей, як додаток, слідчим не складався та копію останнього не було вручено.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, першим слідчим відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001066, від 17.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч.2 ст. 365 КК України.

Органами досудового розслідування зазначено, що під час розслідування кримінального провадження встановлено факт вимагання старшим слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами грошових коштів у розмірі п`яти тисяч доларів США від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та повернення установчих документів ТОВ ФК "ОРЕАЛ".

08.09.2017 року слідчий ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва міста Києва ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.10.2017 року клопотання слідчого задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001066, від 17.08.2017 року може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_12 , власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був присутній при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Твердження апелянта про помилковість висновків суду про можливе відчуження вилученого майна на яке накладено арешт, спростовується доданими стороною обвинувачення до клопотання слідчого та апеляційному суду доказами, зокрема протоколом обшуку приміщення від 08.09.2017 року, протоколом допиту свідка від 17.08.2017 року, протоколом додаткового допиту свідка від 21.08.2017 року

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.10.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ., залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4