АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1494/17 Справа № 202/7677/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2017 року про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Казахстан,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

особи, щодо якої вирішується питання

про тимчасовий арешт ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 .
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 та застосовано до громадянки Республіки Казахстан ОСОБА_7 тимчасовий арешт на 40 діб, до 09 год. 20 хв. 25.12.2017 року, з поміщенням її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до отримання запиту про її видачу.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що у даному випадку підставою для застосування тимчасового арешту є інформація щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 «Б» ст. 175, ч. 3 ст. 176 КК Республіки Казахстан та дозвіл на арешт якої наданий постановою суду № 2 м. Актобе Актюбинської області Республіки Казахстан від 02.09.2014 року.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість судового рішення, у зв`язку з тим, що висновки суду, викладені в ухвалі, не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні. На його думку, документи, досліджені під час судового розгляду, не відповідають вимогам КПК України, їх достовірність викликає сумнів, копії документів засвідчені не встановленою особою та не встановлено її повноваження. Зокрема, підтверджуючий запит начальника УКП ДВД Актюбинської області ОСОБА_10 від 16.11.2017 року, завірений старшим оперуповноваженим УКР НПУ в Дніпропетровській області.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та особи, щодо якої вирішується питання про тимчасовий арешт, ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
З положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" вбачається, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору України.
Згідно зі ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних, і кримінальних справах від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності. Видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.
Також, статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року в редакції Протоколу до неї від 28.03.1997 року передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяттю під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.
З вимог ч. 1 ст. 573 КПК України вбачається, що запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ч.ч. 1, 2 ст.16 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу.
Пунктом 10 частини 1 статті 541 КПК України передбачено, що тимчасовий арешт взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
З вимог частин 1, 3, 4 статті 583 КПК України слідує, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються:
1)протокол затримання особи;
2)документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;
3)документи, що підтверджують особу затриманого.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального законодавства України при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 , вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні, а також додатки, долучені до нього.
Як вбачається з матеріалів провадження, 16 листопада 2017 року оперуповноваженим СКП Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 в період часу з 17 години 15 хвилин по 18 годину 20 хвилин у приміщенні службового кабінету № 306 Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку Республіки Казахстан.
Згідно наданих матеріалів провадження, даних інформаційно-пошукової системи Генерального секретаріату Інтерполу (контрольний номер А-10224/12-2014), затримана ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку та розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан з метою арешту та екстрадиції за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 175 (крадіжка), п. «б» ч. 3 ст. 175 (крадіжка, вчинена у великих розмірах), п «б» ч. 4 ст. 176 (привласнення або розтрата ввіреного чужого майна, вчинене в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Республіки Казахстан, за які передбачені покарання строком до дванадцяти років. Інкриміновані затриманій злочини за законодавством України відповідають ст.ст. 185, 191 КК України.
З наданих матеріалів слідує, що постановою суду № 2 м.Актобе Актюбинської області від 02 вересня 2014 року задоволено клопотання слідчого про арешт ОСОБА_7 з моменту її затримання.
З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкриміновані їй злочини за законодавством України відповідають ст.ст. 185, 191 КК України, і є екстрадиційним, строки давності притягнення затриманої до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчились, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 тимчасового арешту.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та не спростовують висновки слідчого судді щодо законності та необхідності застосування тимчасового арешту. Посилання захисника на неналежність завірених копій документів, долучених до клопотання прокурора не є самодостатньою підставою для відмови в застосуванні тимчасового арешту, оскільки достовірність відомостей в долучених документах не викликає сумніву.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом тимчасовий арешт щодо затриманої відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 583 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2017 року про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4