Ухвала
іменем україни
09 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 27 травня 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Камінне Надвірнянського району Івано-Франківської області, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 286 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить ухвали судів обох інстанцій щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на допущені судами обох інстанцій істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що ОСОБА_5 необґрунтовано звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки він щиро не розкаявся, злочин ним вчинено у стані алкогольного сп`яніння, а клопотання трудового колективу не містить заходів виховного характеру та взаємних зобов`язань між ОСОБА_5 та таким колективом. Також вважає, що таке рішення суду прийняте без урахування суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину. Ухвалу апеляційного суду вважає такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисники ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вказують на безпідставність доводів вказаної касаційної скарги та законність і обґрунтованість судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року ОСОБА_5 на підставі ст. 47 КК України в порядку ст.ст. 284 ч. 2 п. 1, 288 ч. 3 КПК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею останнього на поруки трудовому колективу «Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу» ОКАП «Івано-Франківськоблагроліс» за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрито. Прийнято рішення щодо речових доказів.

ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у тому, що він 26 травня 2015 року приблизно о 19 годині 40 хвилин в світлу пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг реально оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Богдан» - 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «Івано-Франківськ - Бистриця» у напрямку с. Бистриця. На прямій ділянці автодороги, що в с. Тисменичани по вул. Грушевського Надвірнянського району водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мікроавтобусом марки «Фольксваген Т-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по своїй смузі у зустрічному напрямку. При цьому ОСОБА_5 порушив п.п. 1.2., 2.3, 2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.
У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир мікроавтобуса «Фольксваген Т-5» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної гематоми м`яких тканин лівої гомілки, яка нагноїлась, що відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечні для життя у момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року вказану ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Обґрунтованість пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст. 286 ч. 1 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ст. 47 ч. 1 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що колектив трудового колективу Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу Обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» у кількості 28 чоловік звернувся з клопотанням про передачу ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, їм на поруки. З урахуванням цього, а також того, що ОСОБА_5 вчинив вперше злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, суд обґрунтовано звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки вказаному колективу в порядку, передбаченому процесуальним законом, і провадження закрив. При цьому місцевий суд врахував дані про особу ОСОБА_5 , який будучи інвалідом ІІІ групи, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, за сумлінню працю нагороджувався Надвірнянським спеціалізованим агролісгоспом грамотами, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває. Визначив суд першої інстанції у своїй ухвалі і умови такої передачі, а саме: колектив приймає на себе обов`язки по спостереженню за ОСОБА_5 протягом всього строку передачі його на поруки трудовому колективу підприємства, зобов`язується здійснювати відносно нього всі можливі заходи громадського впливу для виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень та злочинів, здійснювати контроль за дотриманням обвинуваченим трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, здійснювати контроль за дотриманням службової етики, свого зобов`язання не вживати спиртних напоїв та не керувати транспортними засобами в нетверезому стані, проводити систематично перевірку поведінки ОСОБА_5 в побуті та в громадських місцях за місцем його проживання з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень чи злочинів, а обвинувачений, в свою чергу, зобов`язується законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру щодо нього з боку колективу підприємства, не порушувати громадський порядок та трудову дисципліну, зразковою поведінкою і чесною працею довести своє виправлення, не вживати спиртних напоїв та керувати транспортними засобами виключно у тверезому стані, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, дотримуватись службової етики в міжособистісних стосунках на роботі, зразковою поведінкою в побуті та дотриманням правил співжиття виправдати довіру колективу та не вчиняти правопорушень. Також місцевим судом в ухвалі роз`яснено ОСОБА_5 вимоги ст. 47 ч. 2 КК України щодо порушенням ним умов передачі на поруки.

Рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження судом першої інстанції прийнято у відповідності з вимогами ст.ст. 284, 288 ч. 3 КПК України.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними доводам апеляційної скарги прокурора, були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції і обґрунтовано визнані такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому апеляційний суд вказав, що доводи прокурора про те, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_5 своєї провини не визнавав, після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відмовився надавати будь-які показання, у проведенні розслідування не сприяв, не впливають на правильність висновків суду про щире каяття ОСОБА_5 , оскільки він у ході судового розгляду вказаного провадження щиро розкаявся у вчиненому та просив звільнити його від відповідальності на підставі ст. 47 КК України, належним чином мотивувавши таке своє рішення з урахуванням положень ст. 95 ч. 4 КПК України. Вказав апеляційний суд і на помилковість твердження прокурора про те, що протокол загальних зборів трудового колективу «Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу» ОКАП «Івано-Франківськоблагроліс» та клопотання вказаного колективу не передбачає жодних заходів виправного характеру та не встановлює взаємних зобов`язань, оскільки з протоколу № 1 загальних зборів трудового колективу Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу від 17 січня 2017 року (а.п. 38-40) та з клопотання № 1 від 17 січня 2017 року (а.п. 37) вбачаються як і заходи виховного характеру, так і взаємні зобов`язання колективу та ОСОБА_5 протягом строку поруки.

Також, апеляційним судом в ухвалі зазначено те, що законодавець не визначає вимог до змісту клопотання та протоколу зборів, у разі дотримання яких можливо передати особу на поруки трудовому колективу, а тому вважає, що визначені трудовим колективом взаємні зобов`язання з огляду як на конкретні обставини справи, так і позицію потерпілого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , є необхідними та достатніми для задоволення вказаного клопотання.

Дав відповідь апеляційний суд і на доводи апеляційної скарги прокурора про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, що, на його думку, унеможливлює прийняття рішення про передачу його на поруки трудовому колективу, визнавши їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки ст. 47 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування.

Також, апеляційний суд вказав на безпідставність мотивування апеляційної скарги прокурора, який фактично оскаржує правильність висновків суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, змістом санкцій ст. 286 ч. 1 КК України та ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки при вирішенні клопотання про передачу особи на поруки питання про призначення покарання не вирішується.
Із такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів.

При розгляді апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції її доводи перевірив і своє рішення належним чином мотивував. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Обставин та підстав, які б забороняли передати ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу відповідно до вимог ст. 47 КК України за матеріалами провадження не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції не знаходить.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ______________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3