Справа № 344/1/18
Провадження № 1-кс/344/69/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000116 від 12.06.2016, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлено, що 12.06.2016 близько о 00:50 год. в с. Петранка Рожнятівського району Івано-Франківської області, по вул. Грушевського, поблизу Народного дому, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 , з метою позбавлення його життя, умисно наніс останньому один цілеспрямований удар ножем в життєво важливу ділянку - грудну клітку в області серця, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки, з ушкодженням лівого шлуночка серця.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_5 із місця вчинення злочину скрився, а потерпілого ОСОБА_7 було госпіталізовано до лікувального закладу.

23.06.2016 потерпілий ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер у реанімаційному відділені Івано-Франківської ОКЛ.

У вчиненні зазанченого кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, раніше не судимому.

12.06.2016 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а 14.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри із ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події від 12.06.2016, протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновками судових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

13.06.2016 Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

18.07.2016 для встановлення психологічного стану підозрюваного ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення, призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

04.08.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному було продовжено з метою подальшого його направлення на стаціонарну психіатричну експертизу.

29.09.2016 з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

07.10.2016 скеровано до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

26.12.2016 ухвалою Рожнятівського районного суду до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме до Дніпропетровського Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України».

06.12.2017 року до Рожнятівського районного суду області надійшла заява гловного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_10 про припинення відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України» № 1275 від 24.11.2017, відповідно до якого на даний час у ОСОБА_5 ознак десоціативного розладу, псевдодиментного синдрому не виявлено. Стан пацієнта характеризується упорядкованої поведінкою,достатніми адаптаційними і комунікативними можливостями, рівним настроєм, відсутністю розладів сприйняття, тривоги, продуктивних розладів мислення, психопатоподібної поведінки, агресивних та суїцидальних тенденцій, а тому продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує .

28.12.2017 ухвалою судді Рожнятівського районного суду припинено застосування примусових заходів медичного характеру, в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, відносно ОСОБА_5 із подальшим поверненням матеріалів кримінального провадження до СУ ГУНП в Івано-Франківській області для проведення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинений проти життя та здоров`я особи, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 115 України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину;

- п.3 - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- п.4 -перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- п.5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставини, просив задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, щодо міри запобіжного заходу послався на розсуд суду.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12.06.2016 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а 14.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри із ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події від 12.06.2016, протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновками судових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

13.06.2016 Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

18.07.2016 для встановлення психологічного стану підозрюваного ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення, призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

04.08.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному було продовжено з метою подальшого його направлення на стаціонарну психіатричну експертизу.

29.09.2016 з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи, підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

07.10.2016 скеровано до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

26.12.2016 ухвалою Рожнятівського районного суду до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме до Дніпропетровського Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України».

06.12.2017 року до Рожнятівського районного суду області надійшла заява гловного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_10 про припинення відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів Державного закладу «Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України» № 1275 від 24.11.2017, відповідно до якого на даний час у ОСОБА_5 ознак десоціативного розладу, псевдодиментного синдрому не виявлено. Стан пацієнта характеризується упорядкованою поведінкою, достатніми адаптаційними і комунікативними можливостями, рівним настроєм, відсутністю розладів сприйняття, тривоги, продуктивних розладів мислення, психопатоподібної поведінки, агресивних та суїцидальних тенденцій, а тому продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує .

28.12.2017 ухвалою судді Рожнятівського районного суду припинено застосування примусових заходів медичного характеру, в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, відносно ОСОБА_5 із подальшим поверненням матеріалів кримінального провадження до СУ ГУНП в Івано-Франківській області для проведення досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.1 ст 115 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 05 лютого 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1