АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/690/17 Справа № 707/2820/16-к Категорія: ч. 4 ст.296 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишений особисте зобов`язання.

Цивільний позов прокурора задоволений повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь Черкаської обласної дитячої лікарні кошти у сумі 1900 (одну тисячу дев`ятсот ) грн. 78 коп. за лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у сумі 1323 грн. 10 коп.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 18.07.2017 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він близько 11 год. 20 хв. 28 вересня 2016 року, ОСОБА_7 перебуваючи біля приміщення туалету, що знаходиться на задньому дворі кафетерію, що за адресою: Черкаська область. Черкаський район, с. Свидівок, вул. Партизанська, 18, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, який згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1/1680 від 19.10.2016 є пневматичним газобалонним пістолетом моделі «Макагоv» (КМ44DНN) промислового -виробництва компанії «КWC» Тайвань, промисловий № 51055764, вчинив хуліганські дії за наступних обставин: переслідуючи умисел на вчинення хуліганських дій, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок та той факт, що в приміщенні туалету знаходяться ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , здійснив постріл кулею з пістолету через щілину вхідних дверей туалету, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин лобу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2085 від 25.10.2016 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції в своїх апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що ОСОБА_7 зник з місця події, злочин вчинив щодо малолітньої особи, вину у вчиненому злочині не визнав та намагався уникнути кримінальної відповідальності надаючи суду неправдиві покази. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення щодо малолітньої особи. Просить дослідити характеризуючи дані на обвинуваченого ОСОБА_7 та довідку з медичного закладу про вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

- обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 просять скасувати вирок суду першої інстанції закрити кримінальне провадження через не встановлення доказів для доведення винуватості особи ОСОБА_7 . При цьому вказують, що в діях ОСОБА_7 відсутні будь-які грубі порушення громадського порядку які б супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. ОСОБА_7 явно не показував свою зневагу до суспільства, що повністю виключає в його діях склад злочину як хуліганство, тому його діє слід кваліфікувати за ст.173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката без задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано вірно за ч. 4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, шо супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого за ч.4 ст. 296 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом 1 інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не встановлення доказів для доведення винуватості особи ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримати є безпідставними, які спростовуються матеріалами кримінального провадження та доказами дослідженими в суді першої інстанції в їх сукупності.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом 1 інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд обгрунтовано послався на покази потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що в вересні 2016 року на перерві з подругою пішли у кафетерій пообідати. Потім разом зайшли до туалету, так як хлопці зі школи смикали двері то вона їх тримала щоб вони не зайшли. Потім коли вони намагалися вийти то ззовні хтось зачинив двері в туалет, хто це зробив вона не бачила, вона почала смикати двері і почула постріл та відчула різкий біль в області брови. Вона закричала і двері відчинили. Коли вони вийшли побачила ОСОБА_7 який почав вибачитися та казав, що в його пістолеті кульки не було і що лоб їй пошкодило повітря з пістолета.

Зокрема ці показання узгоджуються з показами свідка ОСОБА_11 , яка показала, що в кінці вересня 2016 року з потерпілою на перерві пішли в магазин купити булочок. Потім вдвох зайшли в туалет та почули, що їх там хтось зачинив. По голосу вони впізнали ОСОБА_12 який знаходився поруч з туалетом, з кимось розмовляв та сміявся. Потерпіла в щілину дверей намагалася розгледіти хто їх зачинив і в цей час вони почули постріл і коли ОСОБА_13 повернулася то вона побачила, що в неї біля брови йде кров. Вона почала кричати, що в ОСОБА_13 кров і двері відчинили. Близько 1 метра від дверей туалету стояв ОСОБА_14 , який в руках тримав пістолет та почав його ховати позад себе під одяг. ОСОБА_15 почав говорити, що ОСОБА_13 повітрям вдарило, що в пістолеті кулі не було та просив не говорити батькам про те що сталося.

Згідно показів свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що восени 2016 року був з ОСОБА_17 та пішли до кафетерію де зустріли ОСОБА_18 та ОСОБА_7 які були біля туалету. ОСОБА_7 дістав пневматичний пістолет та почав його показувати говорячи що він не заряджений. Дівчата були в туалеті і присутні знали про це, ОСОБА_7 вирішив їх полякати і в щілину дверей направив пістолет та здійснив постріл. Почули крик і дівчата вийшли з туалету, побачив у ОСОБА_13 на лобі кров.

Показання свідка ОСОБА_16 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_17 який пояснив, що восени 2016 року була в школі перерва і він з Однорогом пішли в магазин де побачили знайомих. Зайшли за магазин, ОСОБА_13 була в туалеті. ОСОБА_7 теж був біля туалету, пістолета у нього не бачив, побачив коли почув постріл, але самого пострілу не бачив. Після пострілу дівчата закричали він відкрив двері туалету і побачив у ОСОБА_13 на лобі кров, в туалеті була також ОСОБА_19 . Почувши постріл і побачивши наслідки його злякався. Пістолетом ОСОБА_7 нікому не погрожував і його одразу ж заховав під одяг.

Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що восени 2016 року на перерві пішов до магазину щоб щось купити. Зустрів потерпілу та ОСОБА_20 , купив собі каву та вийшов на вулицю, дівчати пішли в туалет. До туалету підійшов ОСОБА_7 та підійшли Однорог з Краснокутським. ОСОБА_21 дістав пістолет та показав його присутнім, потім зачинив двері до туалету де були дівчата, які почали стукати. Взявши пістолет приставив його до щілини дверей здійснив постріл. Дівчата почали кричати, а коли вийшли з туалету то побачив у ОСОБА_13 на лобі біля брови кров, яку вона витирала серветками, почали підходити ще люди і він пішов з місця події.

Згідно показів свідка ОСОБА_22 , який показав, що восени 2016 року пішов до кафетерію коли побачив, що за нього пішли Однорог і ОСОБА_17 та вирішив піти за ними. Коли прийшов то побачив хлопців та ОСОБА_23 у якої йшла кров з лоба.

Згідно показів свідка ОСОБА_24 який пояснив, що приблизно в кінці вересня 2016 року підійшов до магазину, щоб щось купити де побачив потерпілу яка сиділа і плакала тримаючи на лобі серветку щоб зупинити кров. Коли прийняла серветку побачив в голові кульку, яка блистіла. На місці події був ОСОБА_7 який поводився спокійно та виносив серветки для потерпілої. Після чого він подзвонив батькам потерпілої та повідомив про подію і з потерпілою пішли до школи.

Показами свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що в 28.09.2016 року близько 12 години їй зателефонував однокласник доньки та повідомив, що їй попали кулькою у голову. З чоловіком автомобілем приїхали у школу забрали доньку та відвезли її в лікарню де лікар з лоба дістав металеву кульку, яку вони потім видали слідчому. Донька лікувалась тиждень в лікарні. Донька повідомила, що через двері туалету ОСОБА_7 здійснив постріл та попав їй в лоб. Після чого ОСОБА_7 телефонував доньці на мобільний та вибачався, а через кілька днів приходила його мати поговорити про цю подію.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами зібраними по справі та дослідженими судом, а саме:

- даними протоколу усної заяви про злочин від 28.09.2016 року де ОСОБА_10 повідомила правоохоронні органи, що її донька ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_7

- даними заяви ОСОБА_10 від 29.09.2016 року з клопотанням про приєднання до матеріалів провадження кулі виданої їй лікарем дитячої обласної лікарні.

- даними протоколу огляду місця події від 29.09.2016 року та фототаблиці до нього, в ході якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено пневматичний пістолет за магазином, газовий балон до нього та поліетиленовий пакет з кульками калібру 4,5 мм. в кількості 8 шт.

- даними ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2016 року, згідно якої узаконено обшук ОСОБА_7 29.09.2016 року в ході якого виявлено та вилучено пневматичний пістолет, набої до нього та газовий балон.

- даними висновку судово-балістичної експертизи №1/1680 від 19.10.2016 року, якою встановлено, що вилучений у ОСОБА_7 пістолет не являється вогнепальною зброєю і є 4,5 мм. пневматичним газобалонним пістолетом моделі «Макагоv» (КМ44DНN) промислового виробництва компанії «КWC» Тайвань, промисловий № 51055764. Вісім куль вилучених у ОСОБА_7 не являються боєприпасами і є сферичними кулями калібру 4,5 мм., промислового виробництва, призначених для стрільби пневматичної газобалонної зброї калібру 4,5 мм.

- даними висновку судово-медичної експертизи №02-01/2085 від 25.10.2016 року, яким встановлено, що у ОСОБА_9 мало місце ушкодження рана м`яких тканин лобу. Вказане ушкодження виникло від пострілу зі зброї спорядженої металевою кулею, могло виникнути в час та при обставинах вказаних у постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- даними постанови про визнання речовим доказом від 20.10.2016 року , згідно якої, вилучений у ОСОБА_7 пневматичний пістолет з газовим балоном, досліджувана куля, вісім куль та порожній газовий балон визнано речовими доказами у справі та передані на зберігання до камери схову речових доказів Черкаського РВП.

- даними протоколу слідчого експерименту від 09.11.2016 року та фото таблицею до нього проведеного з потерпілою ОСОБА_9 , яка показала де отримала тілесні ушкодження та в якому положенні вона перебувала в момент їх отримання.

- даними протоколом слідчого експерименту від 09.11.2016 року та фото таблицею до нього проведеного з ОСОБА_7 , який показав, що 28.09.2016 близько 11 год. 20 хв. пішов на задній двір кафетерію оскільки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 взяли у нього запальничку та пішли до туалету. Він дістав пневматичний пістолет щоб зарядити пістолет і в цей час відбувся постріл після якого вийшла ОСОБА_13 з туалету він побачив кров на лобі останньої, при цьому показував, що в момент пострілу перебував на відстані близько 1,5 2 метри від туалету.

- даними протоколу слідчого експерименту від 09.11.2016 року та фото таблицею до нього проведеного з свідком ОСОБА_18 , який показав, що в туалеті були учениці школи, коли підійшов ОСОБА_7 , який знав що вони там, дістав пістолет та майже впритул здійснив постріл у щілину дверей знаходячись на відстані не більше одного метра від дверей.

- даними протоколу слідчого експерименту від 24.11.2016 року та фото таблицею до нього проведеного з свідком ОСОБА_16 , який показав, що в туалеті були дівчата, коли підійшов ОСОБА_7 який дістав пістолет, сказав, що полякає дівчат та перебуваючи на відстані близько 1 метра від туалету здійснив постріл в щілину дверей. При цьому показав де вони знаходилися з ОСОБА_7 і з якої відстані та положення останній здійснив постріл.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, а тому посилання обвинуваченого та його захисника про те, що висновки суду щодо доведеності вини ґрунтуються на припущеннях, що викладені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи - не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляції.

Отже, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України підтверджується доказами, які досліджені судом 1 інстанції всебічно, повно й неупереджено. Суд 1 інстанції оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів підтверджує вину ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Не визнання вини ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Доводи адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що дії останнього необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство, яке передбачено ст.173 КУпАП колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, які спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Згідно роз`яснень вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або

холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК ) слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Ці вимоги Закону були повністю враховані судом першої інстанції при оцінці дій обвинуваченого ОСОБА_7 та визначена його правова кваліфікація.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 28 вересня 2016 року об 11 год.20 хвилин, перебуваючи біля приміщення туалету, що знаходиться на задньому дворі кафетерію, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив постріл кулею з пістолету через щілину вхідних дверей туалету, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин лобу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2085 від 25.10.2016 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отже, вказана подія відбувалась в людному місці, ОСОБА_7 публічно демонструючи та хизуючись перед неповнолітніми особами наявністю у нього пневматичної зброї, при цьому достеменно знаючи, що в приміщенні туалету знаходяться неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 здійснив постріл з пістолету, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин лобу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вказані обставини містять ознаки хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, шо супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пневматичного газобалонного пістолета моделі «Макагоv».

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , що відповідно до висновку експерта від 19.10.2016 року № 1/1680, де експерт зазначає, що при огляді вказаного пістолета балон в порожнині рукоятки та кулі в магазині відсутні, це підтверджує той факт, що при вилученні пістолета у ОСОБА_7 у останнього пістолет був не заряджений безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події та доданими фото таблицями від 29.09.2016 року (а.к.п.37-40), у лівій кишені куртки ОСОБА_7 було виявлено пістолет ззовні схожий на марку «ПМ» та виявлено металеві кульки в кількості 8 штук, у правій кишені виявлено металевий предмет ззовні схожий на газовий балон до пістолету.

Крім того, відповідно до висновку експерта № 02-01/2085 від 25.10.2016 року, підсумки якого зроблені на підставі даних медичної картки, у ОСОБА_9 мало місце ушкодження: рана м`яких тканин лобу. Вказане ушкодження виникло від пострілу зі зброї спорядженої металевою кулею, могло виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів приходить до висновку, що ознаки суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_7 сумісні з ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, і в точній відповідності із цієї нормою отримали кримінально-правову оцінку (були кваліфіковані) в оспореному рішенні.

Апеляційна скарга прокурора щодо м`якості покарання призначеного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки при призначенні покарання суд 1 інстанції у відповідності до вимог ст.65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має молодий вік, вчинив один епізод злочинної діяльності, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд 1 інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена частинами 2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.4 ст.296 КК України, тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року, тому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :