Провадження № 1-кс/761/375/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

№ 120 161 001 000 048 38,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 05.09.2016 про закриття кримінального провадження № 120 161 001 000 048 38 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що слідчим не надана належна правова оцінка обставинам, які повідомив заявник, без їх перевірки прийнято рішення про закриття кримінального провадження. З огляду на це заявник вважав, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та таким, що не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

У судовому засіданні представник потерпілого вимоги скарги підтримав, зазначивши, що під час розслідування не перевірені у передбачений кримінальним процесуальним законодавством доводи ОСОБА_6 , який шляхом зловживання довірою отримав від ОСОБА_3 25 тис. дол. США.

Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві належним чином повідомлялось про дату, час та місце розгляду скарги, попри наведене жоден з слідчих до суду не прибув, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дана обставина відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № 120 161 001 000 048 38 за ч.1 ст.190 КК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, відповідне рішення має прийматися за доведеністю належними, допустимими та достовірними доказами тих обставин, що виключають кримінальне провадження.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів у їх сукупності.

У силу ст.110 КПК постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Зазначені вимоги повною мірою стосуються і постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній мають бути викладені обставини, встановлені під час досудового розслідування та обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття; мотиви та обґрунтування такого рішення.

Дотримання зазначених вимог є гарантією забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Водночас постанова слідчого від 05.09.2016 про закриття кримінального провадження № 120 161 001 000 048 38 прийнята всупереч наведеним вимогам.

Слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження, не провівши допиту гр. ОСОБА_6 , якому потерпілий 28.11.2014 передав грошові кошти у сумі 25 тис. дол. США як частину оплати за роботу, яку ОСОБА_6 брався виконати.

Так, слідчий обмежився відібранням від ОСОБА_6 пояснень, тоді як останні у силу ст. 84 КПК не є процесуальним джерелом доказів.

Крім того, слідчим не вжито заходів для перевірки інформації, отриманої від ОСОБА_6 . Останній, посилаючись на особу з прізвищем ОСОБА_7 , переконав слідчого, що сам став жертвою шахрайства з боку ОСОБА_8 . Однак матеріали досудового розслідування не містять будь-яких даних на підтвердження доводів ОСОБА_6 .

Слідчий суддя також бере до уваги, що наявність у особи процесуального статусу потерпілого в одному кримінальному провадженні не виключає у цієї ж особи статусу підозрюваного або обвинуваченого в іншому провадженні.

Крім того, мотивувальна частина постанови про закриття суперечить її резолютивній частині.

Зокрема, слідчий, обґрунтовуючи висновок про необхідність закриття провадження, зазначив, що розслідування за цим же фактом начебто здійснюється Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві, що, на думку слідчого, суперечить чинному законодавству.

При цьому слідчий? не ініціюючи об`єднання цих кримінальних проваджень, прийняв рішення про закрите через відсутність складу злочину.

Слідчий дійшов висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України на підставі неповно досліджених обставин, оскільки оскаржуване рішення не ґрунтується на матеріалах розслідування.

Кримінальна відповідальність за вказаною статтею настає у разі заволодіння, зокрема, чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.

Вказані порушення є суттєвими, оскільки безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 05.09.2016 про закриття кримінального провадження № 120 161 001 000 048 38 за ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1