Справа № 445/2157/15-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2017 м.Перемишляни

18 грудня 2017 року Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000382 від 25.05.2015р.7 та угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , інваліда ІІІ групи, українця, гром. України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, неодноразово судимого востаннє 28.03.2012р. Золочівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ст.ст. 70, 72, 78, 71, 72 КК України (в ред. 2001р.) 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 25.07.2014р. на підставі Закону України «Про амністію у 2014р.»,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 незаконно, в порушення вимог ч.3 ст.7 та ч.2 ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», при невстановлених слідством обставинах придбав та зберігав з метою збуту ? таблетки «субітексу», що містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 12.04.2015р. близько 13.30 год. в м. Золочеві Львівської області по вул. М.Шашкевича згідно попередньо домовленості, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій незаконно продав ОСОБА_6 за 150 гривень вказану ? таблетки «субітексу», яка містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 незаконно, в порушення вимог ч. З ст. 7 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту порошкоподібну речовину, що містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 24.05.2015 року, близько 15.30 години, в АДРЕСА_3 , згідно попередньої домовленості незаконно продав ОСОБА_7 за 150 гривень вказану порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області №3/687 від 03.07.2015 року містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0013 грам.
Крім цього, ОСОБА_4 , повторно, незаконно, в порушення вимог ч. З ст. 7 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і курсори», при невстановлених слідством обставинах придбав та зберігав з метою збуту одну таблетку «субітекс», що містить бупренорфін і відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Реалізуючи свій злочинний умисел, він, 10.10.2015 року близько, 12.30 години, в АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, згідно попередньої домовленості, незаконно продав ОСОБА_7 за 600 гривень одну таблетку «субітекс», що містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,008 грам, після чого був затриманий працівниками міліції.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 К України.
Під час судового розгляду прокурор надав угоду про визнання винуватості укладену 18.12.2017р. між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 має понести покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 307 КК України визначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України визначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна та іншими умовами визначеними угодою про визнання винуватості.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та з врахуванням вимог кримінально-процесуального законодавства, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди. Обвинувачений ОСОБА_4 просив угоду затвердити.
Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, ненастання тяжких наслідків від вчинених ним злочинів, наявність в обвинуваченого захворювань та незадовільний стан його здоров`я, а тому досягають згоди, що обвинувачений ОСОБА_4 , має понести покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України (призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України і в частині не призначення додаткового покарання, встановленого санкцією ч.2 ст.307 КК України).
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів
Обвинуваченому було роз`яснено наслідки затвердження такої угоди та порядок і випадки оскарження вироку на підставі затвердження такої угоди.
Керуючись ст.ст. 314, 474-475 КПК України, суд

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2017 року укладену між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000382 від 25.05.2015 р.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України і визначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України і визначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 10 жовтня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 10.10.2015р. по день набрання вироком законної сили включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати пов`язані з проведенням двох фізико-хімічних експертиз і витрати на залучення експертів в сумі 921,60грн. (, р/р: 0003, МФО 825014).
Речові докази, а саме: фольгова ний згорток із порошкоподібною речовиною, а також фрагмент блістера з написом «SUBUTEX 8mg», із таблеткою овальної форми білого кольору, розламаною навпіл, які передані на зберігання в камеру речових доказів Золочівського РВ ГУМВСУ у Л/о знищити; - гроші в сумі 7 грн., які передані на зберігання у філію «ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», паперову візитку, чек ПАТ КБ «ПриватБанк», які передані на зберігання в камеру речових доказів Золочівського РВ ГУМВСУ у Л/о, які були вилучені у ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ; - зошит на 24 аркуші в клітинку із рукописним текстом зберігати при матеріалах справи; - два пластикові футляри із двома адаптерами чорного кольору з написами «SP micro SD Adapter» та двома флеш накопичувачами чорного кольору з написами «SP micro SD HC 16GB» - зберігати при матеріалах справи; - гроші в сумі 20 гривень, які передані на зберігання у філію «ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1