Єдиний унікальний номер № 292/637/17
Провадження № 1-кп/0285/544/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 292/637/17 0000246 від 26.06.2017 року) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
26.06.2017 року, близько 02 год., ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем марки «MAN 18.232» д.н.з НОМЕР_1 , проїжджаючи повз домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , помітив на присадибній ділянці ємкість-бочку та вирішив її таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власників, які б могли перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, ОСОБА_4 заїхав вказаним автомобілем на присадибну земельну ділянку домоволодіння ОСОБА_5 та за допомогою крану-маніпулятора, яким обладнаний автомобіль завантажив на кузов ємкість- бочку.

Злочинні дії ОСОБА_4 не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, під час руху по земельній ділянці, автомобіль загруз, що унеможливило залишення місця вчинення злочину та подальше розпорядження викраденою ємкістю-бочкою. Близько 06 год., того ж дня, ОСОБА_4 на вказаному автомобілі був виявлений ОСОБА_5 .

У результаті незакінченого замаху на крадіжку ємкості-бочки, вартістю 9600 грн., ОСОБА_4 намагався спричинити ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
12 липня 2017 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Таким чином, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що завдана кримінальним правопорушенням шкода повністю відшкодована, просить затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам КПК України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 липня 2017 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні № 0000246 від 26.06.2017 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Речовий доказ - транспортний засіб вантажний бортовий марки «MAN 18.232» обладнаний краном-маніпулятором д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :