Справа № 571/832/17
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

19 вересня 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 14 липня 2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, громадянки України, працюючої суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , а проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.375 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Карл-Маркс-Штадт Німеччини, громадянина України, працюючого адвокатом, який зареєстрований в АДРЕСА_3 , а проживає в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :
11 серпня 2017 року з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області на підставі ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.375 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, Указом Президента України від 23.08.2012 № 484/2012 «Про визначення суддів» ОСОБА_4 призначено на посаду судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області строком на 5 років.

19 грудня 2012 року, ОСОБА_4 , склала присягу судді, а саме урочисто присягнула об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо, та кваліфіковано здійснювати правосуддя, підкоряючись лише закону та керуючись принципом верховенства права, чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватись етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочатьзвання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено в ст.129 Конституції України (в редакції, чинній на час скоєння вказаних кримінальних правопорушень), судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів) передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.6 указаного Закону України суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів) ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Положеннями ч.1 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів) визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Статтею 55 згаданого Закону України встановлено, що суддя, серед іншого, повинен додержуватися присяги судді, зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Суддя присягає об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно та справедливо здійснювати правосуддя, підкоряючись лише закону та керуючись принципом верховенства права, чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватися морально-етичних принципів поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді та принижують авторитет судової влади.

У Кодексі суддівської етики, затвердженому XI з`їздом суддів України від 22.02.2013, визначено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки та вживати заходів для поглиблення своїх знань та вдосконалення практичних навичок. Також суддя повинен здійснювати судочинство в межах та в порядку, визначених процесуальним законом.

Пунктом 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів встановлено, що тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості.

Виходячи з положень ст. 41 Конституції України (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з подальшим повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися зазначених норм, суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою і носієм судової влади, маючи відповідну фахову підготовку, знехтувала вимогами законодавства і постановила завідомо не правосудне рішення за таких обставин.

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 04.11.2014 надійшла позовна заява ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, розгляд якої автоматизованим розподілом визначено за суддею ОСОБА_4 (цивільна справа № 279/8318/14-ц).

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 05.11.2014 указану позовну заяву ОСОБА_7 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України та заявнику надано строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У судді ОСОБА_4 виник умисел на винесення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90» про визнання за цим підприємством права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Для постановления завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90», а також для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 вирішила залучити до розгляду цивільної справи № 279/8318/14-ц представників ТОВ «Демос-90» і ОСОБА_8 шляхом подання до суду завідомо підробленої заяви від імені ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог.

З цією метою ОСОБА_4 умовлянням схилила знайомого адвоката ОСОБА_5 виготовити і підписати завідомо підроблену заяву від імені ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог та залучення до розгляду цивільної справи другого відповідача ТОВ «Демос-90» і третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору,- ОСОБА_8 .

Виконуючи прохання судді ОСОБА_4 , у не встановленому місці, у період з 04.11.2014 по 10.11.2014, адвокат ОСОБА_5 , не будучи обізнаним про злочинний умисел судді ОСОБА_4 на постановлення завідомо неправосудного рішення, виготовив від імені ОСОБА_7 без його відома і згоди заяву про збільшення позовних вимог, яку особисто підписав, надавши їй таким чином статусу офіційного документа.

До цієї заяви ОСОБА_5 вніс завідомо неправдиві відомості про те, що нібито померлий батько ОСОБА_7 ОСОБА_9 на початку 2009 року дав грошові кошти для інвестування їх у житлову площу в об`єкті будівництва - офісно-житловому комплексі АДРЕСА_5 ОСОБА_8 , який, у свою чергу, передав ці кошти ТОВ «Демос-90», і тому саме з ТОВ «Демос-90» їх потрібно стягнути.

Виготовлена ОСОБА_5 завідомо підроблена заява про збільшення позовних вимог не містила викладу обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у ній не були зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, у зв`язку з її поданням не було сплачено судовий збір відповідно до кількості заявлених позовних вимог, а також до неї не було долучено жодного додатка, перелік яких містився у первісному позові ОСОБА_7 . Крім цього, у заяві не було усунуто інші недоліки, вказані в ухвалі судді ОСОБА_4 від 05.11.2014 року.

Незважаючи на це, суддя ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що діє всупереч вимогам закону і справедливості, умисно порушуючи положення ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України з метою постановлення у подальшому завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90», для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння 10.11.2014 у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про відкриття провадження у справі за позовною заявою, виготовленою і підписаною ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 . Судове засідання вона призначила на 15 год. 30 хв. 21.11.2014.

О 14 год. 28 хв. 21.11.2014 у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, суддя ОСОБА_4 відкрила судове засідання, встановила особи представників відповідача та третьої особи, оголосила склад суду та з`ясувала явку сторін -учасників судового розгляду.

При цьому, достовірно знаючи, що позивач ОСОБА_7 та відповідач - Коростенська міська рада, які не з`явилися в судове засідання, судові повістки, а також копії ухвали від 10.11.2014 про відкриття провадження у справі не отримали, суддя ОСОБА_4 , грубо і цілеспрямовано порушуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 ЦПК України, не відклала.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90» та приховування протиправності свого діяння, суддя ОСОБА_4 о 14 годині 30 хвилин на місці в судовому засіданні ухвалила рішення про прийняття до розгляду з первісним позовом ОСОБА_7 позовної заяви третьої особи - ОСОБА_8 до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів та зустрічної позовної заяви ТОВ «Демос-90» до ОСОБА_8 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 1311,9 кв. м, які не відповідають вимогам ст. ст. 119-121 ЦПК України.

З метою надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння, суддя ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги ст. 127 ЦПК України, копії позовних заяв ОСОБА_8 та ТОВ «Демос-90» з додатками учасникам судового розгляду, а саме ОСОБА_7 та Коростенській міській раді, не направила, передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, не вжила, зокрема, незважаючи на те, що об`єкт незавершеного будівництва офісного-житлового комплексу розташований в м. Києві, питання щодо передачі справи до іншого суду за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна, не вирішила і о 14 год. 35 хв. видалилася до нарадчої кімнати.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення, суддя ОСОБА_4 , будучи службовою особою і носієм судової влади, свідомо і цілеспрямовано використовуючи своє службове становище всупереч інтересам правосуддя, маючи відповідну фахову підготовку, діючи умисно, достовірно знаючи, що діє всупереч вимогам закону і справедливості, будучи обізнаною із вимогами чинного законодавства України, прагнучи та бажаючи всупереч матеріальному та процесуальному закону постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя, грубо порушуючи передбачені ч. 1 ст. 114 та ст. 115 ЦПК України правила підсудності щодо нерухомого майна, а також вимоги ст. ст. 213-215 ЦПК України щодо законності, обґрунтованості та змісту судового рішення, реалізовуючи свій злочинний умисел на постановлення завідомо неправосудного судового рішення, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Сосновського, 38, у м. Коростені Житомирської області склала, підписала, постановила та 21.11.2014 о 15 год. 42 хв. проголосила у судовому засіданні завідомо неправосудне судове рішення.

Незаконним рішенням ОСОБА_4 задовольнила безпідставні та необґрунтовані позовні вимоги ТОВ «Демос-90» про визнання за ним права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 1311,9 кв. м.

У подальшому, близько 16 год., 21.11.2014 суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 з метою надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Сосновського, 38, у м. Коростені Житомирської області повторно умовила та схилила адвоката ОСОБА_5 , підписати завідомо неправдиву заяву про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду.

На прохання судді ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , близько 16 год., 21.11.2014, у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, не будучи обізнаним про злочинний умисел судді ОСОБА_4 на постановлення завідомо неправосудного рішення, повторно підписав від імені ОСОБА_7 без його відома і згоди надану суддею ОСОБА_4 заяву про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду, надавши їй таким чином статусу офіційного документа, та передав цю заяву судді ОСОБА_4 .

Крім цього, суддя ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що підписана адвокатом ОСОБА_5 заява від імені ОСОБА_7 про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду є підробленою, з метою приховання вчиненого нею злочину - ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90» 21.11.2014 в приміщенні Коростенського міськрайонного суду, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про залишення позовних вимог ОСОБА_7 без розгляду.

Ухвалене суддею ОСОБА_4 завідомо неправосудне рішення про визнання за ТОВ «Демос-90» права власності на об`єкт незавершеного будівництва видане представнику ТОВ «Демос-90».

Копію цього рішення 30.01.2015 директором ТОВ «Демос-90» ОСОБА_10 подано до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві для реєстрації права власності означеного нерухомого майна за ТОВ «Демос-90», чим створено передумови до його незаконного привласнення.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.06.2015 апеляційну скаргу ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій», яким надано письмові докази стосовно того, що товариство є комітентом за договором комісії від 23.05.2007 № 1/05/17, орендарем земельної ділянки у м Києві по вул. Жилянській, 26, та власником об`єкта незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за вказаною адресою, рішення Коростенського міськрайонного суду від 21.11.2014 № 279/8318/14-ц скасовано в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Демос-90» та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційним судом Житомирської області встановлено, що рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2014 за змістом не відповідає вимогам ст. 25 ЦПК України, а висновки суду щодо предмета спору зроблено всупереч вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що ТОВ «Демос-90», заявивши вимоги про визнання права власності об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Жилянська, 26, загальною площею 1311,9 кв.м, не надало до суду належних і допустимих доказів на їх підтвердження, а суд, задовольняючи позов, у своєму рішенні не виклав доводів, які він досліджував, та доказів, на підставі яких зроблено правові висновки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015 касаційну скаргу ТОВ «Демос-90» відхилено, рішення апеляційного суду Житомирської області від 03.06.2015 залишено без змін.

Також відповідно до обвинувального акту, рішенням Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії №13 від 22.01.2013 ОСОБА_5 видано свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №804 від 22.01.2013.

25.01.2013 він прийняв присягу адвоката України, де урочисто присягнув у своїй професійній діяльності суворо додержувати законодавства України, міжнародних актів про права і свободи людини, правил адвокатської етики, з високою громадянською відповідальністю виконувати покладені на нього обов`язки, бути завжди справедливим і принциповим, чесним і уважним до людей, суворо зберігати адвокатську таємницю, всюди і завжди берегти чистоту звання адвоката, бути вірним Присязі.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики, тощо.

Адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб, займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

Проте адвокат ОСОБА_5 , будучи відповідно до указаних вимог законодавства та присяги зобов`язаним діяти лише у межах повноважень з суворим дотриманням законодавства України, вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 04.11.2014 надійшла позовна заява ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, розгляд якої автоматизованим розподілом визначено за суддею ОСОБА_4 (цивільна справа №279/8318/14-ц).

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 05.11.2014 указану позовну заяву ОСОБА_7 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.119 ЦПК України та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У судді ОСОБА_4 виник умисел на винесення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90» про визнання за цим підприємством права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Для постановления завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90», а також для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 вирішила залучити до розгляду цивільної справи № 279/8318/14-ц представників ТОВ «Демос-90» і ОСОБА_8 шляхом подання до суду завідомо підробленої заяви від імені ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог.

З цією метою ОСОБА_4 умовлянням схилила знайомого адвоката ОСОБА_5 до виготовлення і підписання завідомо підробленої заяви від імені ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог та залучення до розгляду цивільної справи другого відповідача ТОВ «Демос-90» і третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_8 .

Виконуючи прохання судді ОСОБА_4 , у не встановленому місці, у період з 04.11.2014 по 10.11.2014, адвокат ОСОБА_5 , не будучи обізнаним про злочинний умисел судді ОСОБА_4 на постановления завідомо неправосудного рішення, виготовив від імені ОСОБА_7 без його відома і згоди заяву про збільшення позовних вимог, яку особисто підписав, надавши їй таким чином статусу офіційного документа, та передав її судді ОСОБА_4 .

До цієї заяви ОСОБА_5 вніс завідомо неправдиві відомості про те, що нібито померлий батько ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на початку 2009 року дав грошові кошти для інвестування їх у житлову площу в об`єкті будівництва офісно-житловому комплексі АДРЕСА_5 ОСОБА_8 , який, у свою чергу, передав ці кошти ТОВ «Демос-90», і тому саме з ТОВ «Демос-90» їх потрібно стягнути.

Виготовлена, підписана та надана адвокатом ОСОБА_5 заява про збільшення позовних вимог, відповідно до примітки ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Завідомо підроблена ОСОБА_5 заява про збільшення позовних вимог не містила викладу обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у ній не були зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, у зв`язку з її поданням не було сплачено судовий збір відповідно до кількості заявлених позовних вимог, а також до неї не було долучено жодного додатку, перелік яких містився у первісному позові ОСОБА_7 . Крім цього, у заяві не було усунуто інші недоліки, вказані в ухвалі судді ОСОБА_4 від 05.11.2014.

Незважаючи на це, суддя ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що діє всупереч вимогам закону і справедливості, умисно порушуючи положення ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України з метою постановлення у подальшому завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90», для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння 10.11.2014 у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про відкриття провадження у справі за позовною заявою, виготовленою і підписаною ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 . Судове засідання вона призначила на 15 год. 30 хв. 21.11.2014.

О 14 год. 28 хв. 21.11.2014 у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, суддя ОСОБА_4 відкрила судове засідання, встановила особи представників відповідача та третьої особи, оголосила склад суду та з`ясувала явку сторін - учасників судового розгляду.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90» та приховування протиправності свого діяння, суддя ОСОБА_4 о 14 годині 30 хвилин на місці в судовому засіданні ухвалила рішення про прийняття до розгляду з первісним позовом ОСОБА_7 позовної заяви третьої особи - ОСОБА_8 до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів та зустрічної позовної заяви ТОВ «Демос-90» до ОСОБА_8 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 1311,9 кв. м, які не відповідають вимогам ст. ст. 119-121 ЦПК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення, суддя ОСОБА_4 , за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул.Сосновського, 38, у м.Коростені Житомирської області склала, підписала, постановила та 21.11.2014 о 15 год. 42 хв. проголосила у судовому засіданні завідомо неправосудне судове рішення.

Незаконним рішенням ОСОБА_4 задовольнила безпідставні та необґрунтовані позовні вимоги ТОВ «Демос-90» про визнання за ним права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 1311,9 кв. м.

У подальшому, близько 16 год., 21.11.2014 суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 з метою надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Сосновського, 38, у м. Коростені Житомирської області повторно умовлянням схилила адвоката ОСОБА_5 , підписати завідомо неправдиву заяву про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду.

На прохання судді ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , близько 16 год., 21.11.2014 у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, не будучи обізнаним про злочинний умисел судді ОСОБА_4 на постановлення завідомо неправосудного рішення, повторно підписав від імені ОСОБА_7 без його відома і згоди надану суддею ОСОБА_4 заяву про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду, надавши їй таким чином статусу офіційного документа, та передав цю заяву судді ОСОБА_4 .

Підписана та надана адвокатом ОСОБА_5 заява про збільшення позовних вимог, відповідно до примітки ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Суддя ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що підписана адвокатом ОСОБА_5 заява від імені ОСОБА_7 про залишення позову ОСОБА_7 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду є підробленою, з метою приховання вчиненого нею злочину - ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90», 21.11.2014 в приміщенні Коростенського міськрайонного суду, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про залишення позовних вимог ОСОБА_7 без розгляду.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, як підбурювання адвоката до складання і видачі завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно; за ч.1 ст.375 КК України, як постановлення суддею завідомо неправосудного рішення; дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.358 КК України, як складання і видача адвокатом завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинені повторно.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , які вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вивчивши обвинувальний акт з долученими до нього додатками, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні необхідно повернути прокурору з наступних підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України, і має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який оформляється відповідно до вимог ст.109 КПК України.
Натомість окремих вимог закону не було виконано.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити фактичні обставини справи та в ньому має міститись повне формулювання обвинувачення, проте викладені фактичні обставини не відповідають формулюванню обвинувачення і наведеній правовій кваліфікації.
Водночас, вказаний акт не містить повного обвинувачення, а сформоване у ньому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє обвинувачених належно усвідомлювати його суть та захищатись від нього.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Проте зазначені обставини в обвинувальному акті також не конкретизовані.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).
Але, як убачається з обвинувального акту «деталі вчинення злочину» в ньому фактично відсутні, наприклад є незрозумілим бажання судді ОСОБА_4 прийняти завідомо неправосудне рішення саме на користь ТОВ «Демос-90».
Крім того, в обвинувальному акті відсутні однозначні відомості про наявність або відсутність потерпілих в кримінальному провадженні, хоча як вбачається із змісту обвинувального акта діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була заподіяна шкода інтересам ОСОБА_7 , який був позбавлений можливості захищати свої права в суді та ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій», яке було позбавлено права власності на офісно-житловий комплекс. Цім фактам не надано належної оцінки, проте в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, незважаючи на те, що крім заподіяння шкоди окремому громадянину у даному випадку ОСОБА_7 та юридичній особі ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій», постановлення суддею завідомо неправосудного судового акта призводить до порушення конституційних основ здійснення правосуддя, підриває авторитет судової влади.
Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_4 05 травня 2017 року повідомлено про підозру заступником Генерального прокурора України, проте відомості про нього не зазначені в обвинувальному акті і у переліку «групи прокурорів».
Зазначені обставини унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Керуючись ст.314 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 14 липня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.358, ч.1 ст.375 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, повернути прокуратурі Житомирської області для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_11