печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ( в порядку п1 ч1 ст.303 КПК України),

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, яку підтримав під час її розгляду та якою просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 02.10.2017 у кримінальному провадженні №0000882, якою було відмовлено у заодоволенні його клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000882;

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000882 надати адвокату, як захиснику ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000882, а саме: всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про доручення здійснення розслідування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперешній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 по теперешній час. Скарга обгрунтована наступним.

21 квітня 2017 року між адвокатом та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги, яким передбачено захист, прав, свобод і законних інтересів ОСОБА_4 .

31.03.2013 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №0000400.

25 березня 2016 року в межах кримінального провадження №0000400 від 31.03.2013 року заступником начальника четвертого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 було складено та підписано Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 1 ст. 255 КК України.

Постановою від 31 березня 2016 року виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000400 від 31.03.2013 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України в окреме провадження №0000882 від 31.03.2016 року.

Згідно постанови Генеральної прокуратури України про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень від 19.12.2016 року вбачається, що підслідність у даному кримінальному провадженні змінено і на даний час досудове розслідування проводиться Генеральною прокуратурою України, яка територіально знаходиться в Печерському районі м. Києва.

10 травня 2017 року на підтвердження своїх повноважень на участь як захисника ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000882 від 31.03.2016 року адвокатом було надано документи, щовизначені статтею 50 КПК України, а саме: посвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3330 від 09,09.2009 р., посвідчену копію договору про надання правової допомоги від 21.04.2017 року, ордер на надання правової допомоги від 21.04.2017 р.

В силу статті 20 Кримінального процесуального Кодексу України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

15.05.2017 року до Генеральної прокуратури України адвокатом було заявлено клопотання за №15/05-02 про надання йому, як захиснику ОСОБА_4 матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882 від 31.03.2016 року, а саме: всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про доручення здійснення розслідування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час.

22.05.2017 року було отримано лист №17/1/6-1105вих-17 від 19.05.2017 року, яким було повідомлено про те, що заявлене адвокатом клопотання було розглянуто старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 в порядку Закону України "Про звернення громадян" та відмовлено у задоволенні, оскільки, на думку слідчого, адвокат не є стороною захисту у зазначеному кримінальному провадженні.

Своє рішення, оформлене у вигляді листа, слідчий мотивував тим, що надана адвокатом копія документу - "Договір про надання правової допомоги №21/04/17" не може підтверджувати факт залучення ОСОБА_4 захисника, відповідно до вимог ст. 48 КПК України. Зокрема, з наданої копії договору вбачається, що договір укладено 21.04.2017 року, однак, місце укладення вказаного договору не зазначено, що на думку слідчого, можливо свідчить про укладення вказаного договору за межами держави Україна, оскільки ОСОБА_4 перебуває у розшуку. Тому, з огляду на відсутність легалізації зазначеного договору в органу досудового розслідування не має можливості з`ясувати автентичність підпису клієнта, а отже - його волевиявлення на залучення мене як захисника у даному кримінальному провадженні.

Зазначена бездіяльність слідчого була оскаржена до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 по справі №757/28676/17-к скаргу було задоволено та зобов`язано слідчого Генеральної прокуратури України, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000882 розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання від 15.05.2017 року за№15/05-02, яке зареєстроване 17.05.2017 року за№49.

13.10.2017 адвокатом було отримано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 02.10.2017, якою було відмовлено у задоволенні мого клопотання від 15.05.2017 за №15/05-02.

В мотивувальній частині означеної постанови вказано, що підставою для відмови у задоволенні клопотання є недопуск захисника до участі у кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_4 .

Також слідчим зазначено, що ухвалою слідчого судді не зобов`язано слідчого приймати ту чи іншу наперед встановлену правову позицію та не викладено висновків про те, чи підтверджуються у встановленому законом порядку повноваження адвоката ОСОБА_3 на участь у кримінальному провадженні як захисника ОСОБА_4 .

Крім того, слідчий вважає, що на цій стадії кримінального процесу, враховуючи вимоги ст. 222 КПК України, розголошення витребуваних адвокатом матеріалів може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відповідно до статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Статтею 221 КПК України визначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Відтак, кримінальне процесуальне законодавство не встановлює жодних обмежень щодо надання захиснику для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, які адвокат просив надати, а саме: всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про доручення здійснення розслідування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час.

Таким чином, витребувані адвокатом матеріали не можуть зашкодити досудовому розслідуванню на цій стадії, оскільки стосуються процесуальних питань, а саме місця проведення досудового розслідування та учасників сторони обвинувачення.

Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З системного аналізу означених правових норм КПК України вбачається, що право слідчого не надавати стороні захисту для ознайомлення матеріали досудового розслідування, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, не є безумовним, а тому використання такого права не повинно порушувати процесуальні права іншої сторони та загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь- яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволені клопотання, в порушення вимог статті 22, 220 КПК України взагалі не було обґрунтовано, в зв`язку з чим ознайомлення з матеріалами вищеозначеного кримінального провадження, які адвокат просив надати, на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка в силу частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України підлягає обов`язковому застосуванню, виходить з того, що «засоби», які повинен мати кожний обвинувачений у скоєнні злочину, передбачають можливість з метою підготовки до захисту ознайомитися з результатами проведеного розслідування (Хусейн та інші проти Азербайджану , пункт 175; ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії, пункт 538). Обмеження доступу до матеріалів справи не повинно заважати обвинуваченому надати докази на досудовій стадії кримінального процесу, а також позбавляти обвинуваченого можливості коментувати докази через його адвоката за допомогою заяв (Оджалан проти Туреччини [БП] , пункт 140). Відмова розкрити доказові матеріали сторони обвинувачення, що дозволяють обвинуваченому реабілітувати себе або добитися скорочення покарання, призводить до порушення права на захист, гарантованого підпунктом (b) пункту 3 статті 6 Конвенції. (Натуна проти Фінляндії, пункт 43; С.Г.П. проти Нідерландів (ріш.)

В рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23- рп/2099 (справа за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що право на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист, порушення якого є неприпустимим.

Оскільки, будь-які правові підстави для відмови в задоволені мого клопотання були відсутні, слідчим не було фактично виконано судове рішення про розгляд мого клопотання в порядку статті 220 КПК України, яка передбачає задоволення клопотання при відсутності підстав для відмови в його задоволені.

За таких обставин слідчий не здійснив процесуальних дій, передбачених статтею 221 Кримінального процесуального кодексу України, а саме не надав мені, як стороні захисту, для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

При цьому бездіяльністю слідчого, окрім вищенаведених процесуальних прав як захисника ОСОБА_4 , порушується основна засада кримінального провадження - право підозрюваного на захист.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, бездіяльність слідчого щодо не наданні адвокату, як захиснику ОСОБА_4 , для ознайомлення матеріалів досудового розслідування може бути оскаржена на досудовому провадженні, на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно частини 1 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова була отримана 13.10.2017, тому строк на оскарження не пропущено та скарга подається в термін, передбачений статтею 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 рішення якого оскаржувалось, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином.

Вислухавши адвоката, вивчивши надані ним докази, слід дійти наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту 02 жовтня 2017 року слідчий безпідставно посилався на відсутність у адвоката повноважень здійснювати захист підозрюваної ОСОБА_4 оскільки ухвалою слідчого судді від 22 червня 2017 року було встановлено, що ОСОБА_3 здійснює свої повнвоаження у відповідності до положень ст.ст.42,46 КПК України, а відповідно має право викристовувати положення ст.ст.220,221 КПК України.

Крім цього, слідчий не мотивував своє рішення щодо неможливості надання стороні захисту матеріалів про які зазначено у його клопотанні, з огляду на те, що останні є виключно процесуальними документами.

За викладеного стороною захисту обгрунтування, наявності підтверджуючих доказів, слід визнати подану скаргу в частині необхідності скасування постанови та вирішення питання про надання матеріалів для ознайомлення повністю доведеними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 46, 220, 221,303, 307,309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 02.10.2017 у кримінальному провадженні №0000882, якою було відмовлено у заодоволенні мого клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000882;

зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000882 вирішити питання про надання адвокату, як захиснику ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000882, а саме: всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперішній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про доручення здійснення розслідування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000882, які були постановлені з 25.03.2016 року по теперешній час; всіх постанов Генеральної прокуратури України про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000882, які були постановлені з 25.03.2016 по теперешній час. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1