АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

28 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_7
власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000394 від 26.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 368-2, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 182 КК України, було задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучені в ході обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи у кримінальному провадженні №0000394 від 26.10.2016 року, а саме:
- мобільний телефон Samsung GT-19300 (IMEI: НОМЕР_1 );
- наряд-замовлення №Н000048476 від 26.03.2015 року на ім`я ОСОБА_10 , власника Audi Q7 держ. номер НОМЕР_2 ;
- дублікат висновку (акту) з експертної оцінки від 15.01.2015 року за заявою ОСОБА_5 на оцінку Audi Q7, держ. номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_11 , з доданими до нього копіями свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5398 від 04.04.2007 року, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_12 та сертифіката суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_12 №691/15 від 27.08.2015 року.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт зазначеного вище майна, оскільки воно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є предметом можливої спеціальної конфіскації майна, як виду покарання, що передбачено ст. 96-1 КК України, у тому числі як майно, що було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення злочину, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що приймаючи рішення про накладення арешту на майно слідчим суддею порушено вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме відсутня правова підстава для арешту майна, в кримінальному провадженні відсутні дані щодо повідомлення про підозру, не дотримано вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та представника власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, першим підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000394 від 26.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 368-2, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 182 КК України.

22.03.2017 року детектив Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням із із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи у кримінальному провадженні №0000394 від 26.10.2016 року, а саме:
- мобільний телефон Samsung GT-19300 (IMEI: НОМЕР_1 );
- наряд-замовлення №Н000048476 від 26.03.2015 року на ім`я ОСОБА_10 , власника Audi Q7 держ. номер НОМЕР_2 ;
- дублікат висновку (акту) з експертної оцінки від 15.01.2015 року за заявою ОСОБА_5 на оцінку Audi Q7, держ. номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_11 , з доданими до нього копіями свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5398 від 04.04.2007 року, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_12 та сертифіката суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_12 №691/15 від 27.08.2015 року.

23.03.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи детектива, досліджені матеріали справи,а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні детектива правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, доведеність детективом мети застосування арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання детектива про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку речі можуть зникнути або можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені чи відчужені.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000394 від 26.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 368-2, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 182 КК України, якою було задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучені в ході обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи у кримінальному провадженні №0000394 від 26.10.2016 року, а саме:
- мобільний телефон Samsung GT-19300 (IMEI: НОМЕР_1 );
- наряд-замовлення №Н000048476 від 26.03.2015 року на ім`я ОСОБА_10 , власника Audi Q7 держ. номер НОМЕР_2 ;
- дублікат висновку (акту) з експертної оцінки від 15.01.2015 року за заявою ОСОБА_5 на оцінку Audi Q7, держ. номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_11 , з доданими до нього копіями свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5398 від 04.04.2007 року, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_12 та сертифіката суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_12 №691/15 від 27.08.2015 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к