Справа №489/3681/15-к 16.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/180/18 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0004856 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.10.2014 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.187, ст.69 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 19.02.2015 року вирок Корабельного районного суду м.Миколаєва від 02.10.2014 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч.2 ст.187, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 19.12.2014 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки, ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.06.2015 року випробування скасовано, ОСОБА_7 направлено для відбування покарання;
- 23.09.2015 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.396, ч.4 ст.70 КК України на 3 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_9

В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 19.02.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі, рахуючи строк покарання з 21.05.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 21.05.2015 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з 21.06.2017 року по 31.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року).
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.09.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, рахуючи строк покарання з 09.07.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 10.07.2015 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з 21.06.2017 року по 31.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року).

Вирішено питання стосовно речових доказів та судових витрат.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що не згоден з вироком суду. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано строк його попереднього ув`язнення з 15.08.2013 року по 26.09.2013 року за іншим кримінальним провадженням з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 16:00 год. 30.04.2015 року по 14:30 год. 03.05.2015 року ОСОБА_7 шляхом зламу замка проник до сараю домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 7000 грн. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В період часу з 09.06.2014 року по 08.09.2014 року (точної дати та часу в ході розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вікно проникли у гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_11 , чим спричинили їй матеріальні збитки на 36500 грн. Викраденим майном розпорядились на свій розсуд.
Також, в період часу з 12.12.2014 року по 16.12.2014 року (точного часу в ході слідства встановити не вдалось) ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, через вхідні двері проник у приміщення кафе "Молодіжне", розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, яке належить ЖКП ММР "Південь", на загальну суму 4253 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
15.01.2015 року (точного місця та часу в ході слідства встановити не вдалося) ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав кредитну картку ОСОБА_12 , після чого в період часу з 16.01.2015 року по 28.02.2015 року, знаходячись на території Ленінського району м. Миколаєва, з викраденої кредитної картки ОСОБА_12 зняв гроші на загальну суму 1000 грн, якими заволодів та спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
07.07.2015 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_7 разом із раніше незнайомим йому ОСОБА_13 , знаходились в районі будинку № 23-В по пр. Миру м. Миколаєва. У вказаний час та місці ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, під приводом того, що нібито у його брата викрали аналогічний планшет, заздалегідь знаючи, що даний факт не відповідає дійсності, обманув ОСОБА_13 , на що останній повіривши в щирість слів ОСОБА_7 , передав йому для огляду планшет марки "Samsung Galaxy Tab 3" в корпусі чорного кольору, модель SM-T110NYKASEK, серійний номер № НОМЕР_1 вартістю 1999 грн 90 коп.

Реалізувавши свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_7 , обманув ОСОБА_13 та забрав собі вищевказаний планшет і достовірно знаючи, що не поверне його останньому, з місця вчинення злочину зник, заподіявши матері ОСОБА_13 - ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив вирок змінити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

За вироком Апеляційного Суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року в строк відбування покарання зараховано строк тримання під вартою з 15 серпня по 26 вересня 2013 року.

А оскільки обвинуваченому призначено покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України за цим вироком та вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 19.02.2015 року, тому строк тримання під вартою з 15 серпня по 26 вересня 2013 року за попереднім вироком підлягає зарахуванню в строк відбутого покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З огляду на наведене апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає зміні.

Оскільки апеляційний суд відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, то вимоги захисника ОСОБА_9 про перерахування строку попереднього ув`язнення до набрання вироку законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 405, 407, 424,532 КПК України апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
На підставі ч. 4 ст. 72 КК України з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 серпня по 26 вересня 2013 року та з 21.05.2015 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з 21.06.2017 року по 31.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року).
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: