Справа № 159/3340/17
Провадження № 1-кп/159/293/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 012 82 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білашова Ковельського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, одруженого, утриманців не має, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 22 год. 30 хв. 31.05.17 р., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, використовуючи прут металевий, що тримав у праві руці, умисно наніс по лівій руці потерпілого ОСОБА_3 , 44 р. н., один удар, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 26.07.17 р. слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений 30.07.17 р. прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області та надійшов до суду 06.09.17 р..

Своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілим 26.07.17 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро кається. Потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру. Обвинувачений приніс потерпілому щирі вибачення за вчинене. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 р. обмеження волі з іспитовим строком із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Потерпілим підтверджено в суді добровільність свої позиції за угодою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, положення ст. ст. 75, 76 КК України відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити згідно із ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
угоду про примирення від 26 липня 2017 року кримінальне провадження № 120 170 301 100 012 82 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 - затвердити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язок повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ у справі прут металевий - що переданий на зберігання обвинуваченому - залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1