АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002371 за апеляційною скаргою процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні - прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Степногірськ Целиноградської області Республіки Казахстан, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ході досудового слідства встановлено, що ніж, який було вилучено у ОСОБА_9 , належить до метальної холодної зброї, виготовлений саморобним способом, за типом метальних ножів, про що і було вказано в обвинувальному акті.
Також, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 зазначено формулювання обвинувачення згідно диспозиції ч. 2 ст. 263 КК України, а отже не зрозуміло, в чому полягає порушення права обвинуваченого на захист, крім того, що сам обвинувачений та його захисник не заявляли про порушення права на захист.
Більш того, в матеріалах кримінального провадження міститься протокол ознайомлення потерпілого ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження, у попередньому засіданні потерпілий підтвердив, що підпис у вказаному протоколі належить йому, в реєстрі матеріалів досудового розслідування також вказано про надання доступу до матеріалів досудового слідства, отже, є незрозумілим, чому суд прийняв до уваги доводи потерпілого про не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 ,обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що у обвинувальному акті за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України щодо ОСОБА_9 не вірно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України та не конкретизовано холодну зброю, чим порушено право обвинуваченого на захист, а також під час досудового слідства було порушено вимоги ч. 7 ст. 290 КПК України в частинне відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_7 , чим було грубо порушено право потерпілого.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, потерпілого та його представника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_9 ,обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України, він відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України.
Викладені в ньому фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України, відповідають вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення в обвинувальному акті викладу тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що не перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.
Посилання суду на не правильну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України та не конкретизацію холодної зброї, не заслуговують на увагу.
В обвинувальному акті зазначений предмет злочину- ніж, який належить до метальної холодної зброї, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Незгода суду із кваліфікацією дій обвинуваченого не є предметом розгляду підготовчого судового засідання, оскільки зазначене питання вирішується при ухваленні вироку, що передбачено ст.368 КПК України.
Невідкриття матеріалів кримінального провадження має наслідком не повернення обвинувального акту прокурору, а інші наслідки, якщо такий факт буде встановлений судом під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні - прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4