Справа №175/471/18
Провадження №175/151/18
УХВАЛА
іменем України
13 лютого 2018 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000560 від 14 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування клопотання зазначивши, що у 2016 році у невстановлений досудовим слідством час та місці, гр. ОСОБА_3 , шляхом шахрайства, заволодів будинком АДРЕСА_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_4 .

14.04.2017 слідчим Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000560 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно допити потерпілої гр. ОСОБА_4 , від 15 квітня 2017 року дачна ділянка із будинком розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить гр. ОСОБА_4 та 04 червня 2015 році ОСОБА_3 , із слів потерпілої, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою отримав довіреність серія №НАН 662374 на земельну ділянку та дачний будинок на ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

У 01.03.2017 року ОСОБА_3 , продовжуючи користуватися незаконно отриманою довіреністю здійснив від імені потерпілої гр. ОСОБА_4 продаж земельної ділянки та будинку на ній за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 .

Після чого, 16.03.2017 року ОСОБА_4 було повідомлено про виселення із проданого будинку та наданий строк терміном до 22.03.2017 року, після чого 20.01.2018 року за відсутності потерпілої ОСОБА_4 яка зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , виявила, що деякі двері заварені, а на інших знаходяться чужі навісні замки.

На теперішній час ведуться судові спори щодо права власності зазначеної земельної ділянки та будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що дане нерухоме виступає об`єктом посягання злочину, в подальшому існує ймовірність, що виникне необхідність у проведенні необхідних експертиз у рамках кримінального провадження є необхідність у накладенні арешту до вирішення правових вітань

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Вказане клопотання слідчий суддя вважає за необхідне, розглянути без участі особи, у володінні якої знаходиться вказана ділянка та речі, з метою унеможливлення завчасного продажу, знищення або переховування її.
Суд, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000560 від 14 квітня 2017 року, а також заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Клопотання про арешт майна, з яким до суду звернувся слідчий за погодженням з прокурором, відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначену земельну ділянку.
Що стосується частини клопотання слідчого, про заборону будь-яким державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, державним виконавцям органів державної виконавчої служби та іншим особам, котрим надано повноваження на проведення реєстраційних дій із занесенням відомостей до електронних реєстрів нерухомості, вносити будь-які відомості, щодо реєстрації/перереєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомості. Суд вважає в даній частині клопотання необґрунтоване, оскільки такого заходу забезпечення кримінального провадження діючими нормами КПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно земельну ділянку кадастровий номер 0:02:009:0702 та житловий будинок розташовані за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно у будь-який спосіб, власником якого згідно відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є - ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1