Номер провадження: 11-кп/785/98/18
Номер справи місцевого суду: 521/6777/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з середньою технічною освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено домашній арешт, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20 год. до 08 год. наступної доби.
Строк відбування покарання обчислений з дня його затримання в порядку виконання вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 лютого 2017 року до 16 червня 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 39345 грн. 75 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено долю речових доказів.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 14 лютого 2017 року, близько 19 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфлікту із ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_12 , кухонним ножем наніс потерпілому удар в область шиї, спричинивши рану у нижньощелепній ділянці по центру.
ОСОБА_12 , обороняючись від нападу ОСОБА_7 , підняв обидві руки, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс потерпілому ще три удари ножем, спричинивши йому рани: на тильній поверхні правої кисті біля п`ястково-фалангового суглоба 5-го пальця, на тильній поверхні основної фаланги, на тильній поверхні нігтьової фаланги 2-го пальця правої кисті, а також на тильній стороні основної фаланги 5-го пальця лівої кисті.
Доводячи свій намір на заподіяння смерті потерпілому до кінця, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 один удар ножем в область грудної клітини, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжребер`я з ушкодженням м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії, хрящової частини 6-го лівого ребра по навкологрудинній лінії, пристінкової плеври в проекції 6-го лівого ребра, навколосерцевої сумки, передньої і задньої стінок правого шлуночка серця.
Внаслідок отримання зазначених тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 22 год. 45 хв., а його смерть перебуває у прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням грудної клітини з ушкодженням правого шлуночку серця. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 явився шок.
В апеляційних скаргах:
- прокурор ОСОБА_10 зазначив, що не оспорює доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, але вважає, що призначене йому покарання не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого злочину, з таких підстав:

- при призначенні покарання, суд першої інстанції безпідставно застосував ст. 69 КК України, врахувавши щире каяття, часткове відшкодування завданої злочином шкоди та похилий вік обвинуваченого, але при цьому, суд не врахував, що зазначені обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, адже ст. 3 та 27 Конституції України гарантують, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визначаються найвищою соціальною цінністю;

- у даному випадку, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого могли бути підставою для призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

З таких підстав, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді семи років позбавлення волі;

Представник потерпілої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_9 зазначив, що потерпіла не погоджується з вироком суду через безпідставне застосування ст. 69 КК України з таких підстав:

- під час судового розгляду справи, обвинувачений неодноразово змінював свої показання з метою створення перешкод для встановлення істини, тому щире каяття, про яке заявляв ОСОБА_7 є удаваним і не може враховуватись як обставина, що пом`якшує його покарання. До того ж, обвинувачений жодним чином не виявив співчуття потерпілій, байдуже ставився до вчиненого злочину;

- суд першої інстанції не врахував наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;

- призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, не відповідає меті покарання, - виправленню та запобіганню вчинення нових злочинів, тому є явно несправедливим через невиправдану м`якість.

Посилаючись на такі доводи, представник потерпілої просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді десяти років позбавлення волі;

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вважає вирок суду надто суворим з таких підстав:

- на момент вчинення злочину, йому виповнилося 78 років, він хворіє на ряд захворювань, тому це перешкоджає відбуванню покарання у місцях позбавлення волі;

- суд не врахував, що його дружина, якій 73 роки, хворіє на онкологічне захворювання і потребує постійного догляду, а інших родичів у них немає.

У зв`язку з викладеним, обвинувачений просить вирок суду частково скасувати і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги і заперечували проти задоволення апеляційних скарг інших сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст. 370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені ним докази, а саме:

- показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_12 був його приятелем в шкільні роки, але протягом близько 60 років вони не бачились. Після зустрічі, вони вирішили відмітити цю подію, для чого 14.02.2017 року ОСОБА_13 прийшов до нього додому. Разом вони вживали алкогольні напої, тому він не пам`ятає, з якої причини між ними виник конфлікт, а також, яким чином він спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Не заперечує проти того, що всі виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження, були спричинені саме ним із застосуванням кухонного ножа. Він припускає, що причиною конфлікту могла бути некоректна або неадекватна поведінка потерпілого, але не може цього стверджувати напевно, оскільки не пам`ятає розвитку подій. У вчиненому щиро кається;
- показання свідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що обвинувачений доводиться їй чоловіком. 14.02.2017 року до нього прийшов однокласник ОСОБА_12 і вони удвох вживали міцні алкогольні напої. Вона деякий час знаходилась з ними в кімнаті, а через деякий час вони обидва були у сильному алкогольному сп`янінні, а ОСОБА_13 навіть впав зі стільця. Вона допомогла чоловіку підняти ОСОБА_13 , після чого вони продовжили вживати алкоголь, а вона пішла на кухню. Через деякий час вона почула сильний крик потерпілого, забігла в кімнату і побачила закривавленого ОСОБА_13 , який піднявся зі стільця, але впав на підлогу. Чоловік кричав йому: «Вставай!». Вона злякалася і побігла до сусідів за допомогою;
- показання свідка ОСОБА_15 , який підтвердив, що проживає по сусідству з обвинуваченим. 14.02.2017 року, ввечері, прийшла дружина обвинуваченого і попросила вплинути на чоловіка і його товариша, щоб вони розходились, оскільки перебували у стані алкогольного сп`яніння. Він відповів, що не хоче втручатися і зайшов у квартиру, але через 2 хв. почув шум за стіною, в квартирі ОСОБА_16 . Він зайшов до них і побачив, що в кімнаті на полу лежить потерпілий, у крові. Обвинувачений ОСОБА_16 стояв поруч і тримав у правій руці ніж. Він відібрав у ОСОБА_16 ніж і викинув на сходинковий майданчик. Після цього він викликав поліцію і разом з обвинуваченим перебував на місці події. ОСОБА_16 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, в якому раніше він його не бачив;
- протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, в кухні на столі було виявлено 3 пустих пляшки з-під міцних алкогольних напоїв, 4 чарки, на підлозі при вході на кухню ганчірка з плямами крові, а на підлозі в кімнаті 2 плями крові (а.п. 55-58);
- протокол огляду місця події - майданчику 5-го поверху, де розташована квартира обвинуваченого, під час якого виявлено кухонний ніж (а.п. 59-61);
- висновки імунологічних експертиз №№177, 200, відповідно до яких, кров на ганчірці, на підлозі в кімнаті та на кухонному ножі могла походити від потерпілого ОСОБА_12 (а.п. 83-90);
- висновок медико-криміналістичної експертизи №139, відповідно до якого, колото-різана рана у ОСОБА_12 могла бути спричинена клинком кухонного ножа, виявленого при огляді місця події (а.п. 96-99);
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила, що представлений на експертизу кухонний ніж належить її сім`ї.
- висновок імунологічної експертизи №274, з якого випливає, що на светрі ОСОБА_12 виявлена кров, яка походить від потерпілого (а.п. 93-95);
- висновок судово-медичної експертизи №235-581/17, відповідно до якого, ОСОБА_12 були спричинені такі тілесні ушкодження: тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у виді колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини зліва по середньоключичній лінії, в проекції 6-го міжребер`я, з ушкодженням м`яких тканин передньої поверхні грудної клітки зліва по середньоключичній лінії, хрящової частині 6-го лівого ребра по навкологрудинній лінії, пристінкової плеври в проекції 6-го лівого ребра, навколосерцевої сумки, передньої і задньої стінок правого шлуночка серця. Вказана рана могла бути спричинена плоским колюче-ріжучим предметом з максимальною шириною зануреної частини не більше 3 см.; легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді: не проникаючої різаної рани у піднижньощелепній ділянці по центру; не проникаючої різаної рани на тильній поверхні правої кисті, безпосередньо біля п`ястково-фалангового суглоба 5-го пальця; не проникаючої різаної рани на тильній поверхні нігтьової фаланги 2-го пальця правої кисті; не проникаючої різаної рани на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця лівої кисті; легкі тілесні ушкодження у виді не проникаючої різаної рани на тильній поверхні основної фаланги 2-го пальця правої кисті; множинних саден та синців обличчя, крововиливу у м`які тканини лівої скроневої ділянки. Всі тілесні ушкодження заподіяні прижиттєво, незадовго до госпіталізації ОСОБА_13 до лікарні. При цьому експерт припускає, що потерпілому було нанесено не менше 6 ударів. Смерть ОСОБА_12 , яка наступила 14.02.2017 року о 22 год. 40 хв. в медичному закладі, знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки з ушкодженням правого шлуночка серця. Безпосередньою причиною смерті явився шок. Всі отримані ОСОБА_12 тілесні ушкодження не є характерними для самозаподіяння. Також експертом виключена можливість їх утворення в результаті однократного падіння. Крім того, експерт вказав, що ушкодження на руках ОСОБА_12 можуть бути розцінені як сліди самозахисту. При своєчасному наданню медичної допомоги потерпілому можливість збереження його життя є малоймовірною. Концентрація етилового спирту, виявленого в крові трупа ОСОБА_12 , за життя могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню (а.п. 78-82).
В результаті медичного огляду, проведеного після затримання ОСОБА_7 15.02.2017 року о 04 год. 55 хв., у нього було встановлено стан алкогольного сп`яніння (а.п. 115).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, на хронічний психічний розлад, недоумство не страждав, в стані хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.п. 116-123).
З висновку судово-медичної експертизи №371 випливає, що у обвинуваченого ОСОБА_7 не було виявлено інших тілесних ушкоджень, окрім 2-х саден в області променево-зап`ясткового суглобу правої кисті, які могли утворитися від частин металевих кайданок при затриманні обвинуваченого (а.п. 76-77), що підтверджує відсутність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, характерних для обопільної бійки або боротьби.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши наведені вище докази та надавши їм правову оцінку у їх сукупності, дійшов правильного висновку про винуватість обвинуваченого та обґрунтовану кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував наступні обставини: обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, має статус дитини війни, перебуває на обліку у лікаря у зв`язку з низкою хронічних захворювань, позитивно характеризується сусідами за місцем проживання, проживає разом з дружиною ОСОБА_14 , яка страждає на тяжку хронічну хворобу і потребує стороннього догляду, але не має інших родичів, крім обвинуваченого (а.п. 133-138, 159-160).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав: щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у вчиненні злочину та щиро шкодує з приводу вчиненого і смерті потерпілого; добровільне, часткове у розмірі 20000 грн., відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди, які він направив потерпілій поштовим переказом (а.п. 161-162); літній вік обвинуваченого, якому на момент вчинення злочину виповнилося 77 років, а на час ухвалення вироку 78 років.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення ним злочину щодо особи похилого віку, оскільки він сам відноситься до цієї категорії осіб та вчинив злочин щодо однолітка, без використання переваги у віці.
Окрім того, суд першої інстанції також врахував, що вчинений обвинуваченим злочин, відноситься до категорії особливо тяжких, особу винного, наявність кількох пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставини, внаслідок чого визнав необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, зазначивши, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття та літній вік обвинуваченого), з урахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин на побутовому ґрунті, вважав за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
На підставі положень ст. 72 КК України, суд першої інстанції обгрунтовано зарахував обвинуваченому у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.02.2017 року до 16.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 59345,75 грн., пов`язаних з витратами на поховання ОСОБА_12 , який обвинувачений визнав у повному обсязі.
З урахуванням того, що обвинуваченим добровільного відшкодовано 20000 грн., суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги потерпілої і стягнув на відшкодування матеріальної шкоди 39345,75 грн.
Суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими доводи прокурора та представника потерпілої про безпідставність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, оскільки суд першої інстанції належним чином обґрунтував своє рішення у цій частині і навів відповідні мотиви у вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що правові для підстави скасування вироку суду першої інстанції, - відсутні.

Так, статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, інші обставини справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції визнав наявними три обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого і одну обставину, що його обтяжує.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої про відсутність підстав для застосування дії ч. 1 ст. 69 КК України, є безпідставними.
Також безпідставними, з огляду на фактичні обставини справи та наслідки вчиненого злочину, суд апеляційної ін станції визнає доводи апеляційної скарги обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги представника потерпілого викладені в його заяві, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на тримання під вартою, оскільки останній має постійне місце проживання, не порушував обов`язків покладених на нього, щодо явки до суду, тому питання стосовно відбування ним покарання, буде вирішуватися уповноваженим органом виконання покарання після набрання вироком законної сили.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої та обвинуваченого підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії даної ухвали.
Судді Апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4