Провадження №1-кп/760/510/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року

м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0003499 від 15 квітня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_8 приблизно о 17 год. 15.03.2015, перебуваючи в приміщенні гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_2 побачив відчинені двері до кімнати №9-5. У цей момент, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_8 , озирнувшись навкруги, та впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та не завадить у вчиненні злочину, незаконно проник до приміщення кімнати №9-5. Перебуваючи у приміщенні, та оглянувши вищевказану кімнату, ОСОБА_8 , побачив ноутбук марки «Аsus S551L», вартістю 30 000 гривень, що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, таємно викрав вищевказаний ноутбук та утримуючи при собі викрадене чуже майно, із місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 30 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України

Крім того, ОСОБА_8 , приблизно о 20.00 годині 24.03.2015 прийшов до кімнати гуртожитку АДРЕСА_3 , де проживала його знайома ОСОБА_6 . Перебуваючи у приміщенні вищевказаної кімнати, між

ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 декілька разів виходила із приміщення кімнати, залишавши ОСОБА_8 одного у приміщенні кімнати. Скориставшись відсутністю у кімнаті ОСОБА_6 , та інших сторонніх осіб, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, із шухляди письмового стола повторно, таємно викрав золотий браслет, вартістю 5 000 гривень, що належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_8 , утримуючи при собі повторно, таємно викрадене ним чуже майно, із місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Всіма своїми умисними діями, ОСОБА_8 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно обставини зазначені в обвинувальному акті вказані вірно.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , якій завдано майнової шкоди на загальну суму 5000 гривень, та в період судового розгляду шкоду було повністю відшкодовано обвинуваченим, та ОСОБА_9 , якому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 30000 гривень, та відшкодовано завдану шкоду шляхом повернення викраденого майна. Від заявленого цивільного позову потерпіла ОСОБА_6 відмовилась у зв`язку з повним відшкодуванням їй матеріальної шкоди.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального павопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти до уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: ноутбук марки «Asus S551L», сірого кольору, s/n E3NOSX90070114G, pin 90NB02A1-M044580, який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у власності потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1