УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/2108/17
Провадження №1-м/348/2/17

08 листопада 2017 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданнів в залі суду м. Надвірна клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 27.04.2016 р. щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, несудимого, громадянина України.

у відповідність до кримінального законодавства України ,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 р. Міністерство юстиції України звернулось до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації від 27.04.2016 р. щодо ОСОБА_4 , громадянина України у відповідність до кримінального законодавства України.

В обґрунтування клопотання представником Міністерства юстиції України зазначалось, що громадянина України ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р. до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Строк покарання ОСОБА_4 рахується з 27.04.2016 р. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 29.09.2015 р. по 26.04.2016 р. Вирок вступив в законну силу 30.06.2016 року.

ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області»; кінець відбуття строку покарання - 28.03.2025 р.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-6 УФСВП Росії по Астраханській області в установі перебувають два виконавчі листи від 27.04.2016 р. № 1-129 на загальну суму 7 150 рублів, заборгованість за якими була сплачена у повному обсязі.

20.06.2017 р. отримано письмову заяву ОСОБА_4 про згоду на передачу в Україну.

25.09.2017 р. наказом Міністерства юстиції України за № 3008/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суд Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, заявник просить суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016р.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, однак від нього поступило клопотання , згідно якого повністю підтримує клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації від 27.04.2016 р. щодо ОСОБА_4 , громадянина України у відповідність до кримінального законодавства України та зазначено про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

В судовому засіданні прокурор клопотання Міністерства юстиції України підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання з додатками, вислухавши пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 602 КПК України передбачено ,що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р., які ратифіковані Україною 22.09.1995 р.

Згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 10 «Конвенції про передачу засуджених осіб» від 21.03.1983 року, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 вищевказаної конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:

a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;

b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;

c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі;

d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р. та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Судом встановлено, що 25.09.2017 р. наказом Міністерства юстиції України за № 3008/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суд Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із матеріалів, наданих суду встановлено, що громадянина України ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р. за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі із відбуванням покарання в колонії суворго режиму (а.с. 4-10).

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 , початком строку покарання визначено 27.04.2016 р. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 29.09.2015 р. по 26.04.2016 р. Вирок вступив в законну силу 30.06.2016 року (а.с. 13-14).

ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області»; кінець відбуття строку покарання - 28.03.2025 р. (а.с. 18).

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-6 УФСВП Росії по Астраханській області в установі перебувають два виконавчі листи від 27.04.2016 р. № 1-129 на загальну суму 7 150 рублів, заборгованість за якими була сплачена у повному обсязі (а.с. 17).

Згідно довідки начальника ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області» до засудженого ОСОБА_4 додаткове покарання не застосовувалось, акт амністії та помилування не застосовувалось, стан здоров`я засудженого задовільний, характеризується задовільно (а.с. 19-22).

Згідно додатку до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 03.02. 2017р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України відповідно до законодавства України та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 16.05.2008 р. (а.с. 32-33).

Відповідно до заяви 20.06.2017 р. отримано письмову заяву ОСОБА_4 про згоду на передачу в Україну (а.с. 16).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р. до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі (копія вироку додається) за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Вказані дії ОСОБА_4 за які його засуджено в Російській Федераії, є кримінальним правопорушенням згідно із законодавством України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 610 КПК України засудженому ОСОБА_4 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Чеської Республіки.

З урахуванням наведеного, слід визначити, що частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р. до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі відповідають ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України (закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

Засудженому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч .2 ст. 307 КК України слід визначити покарання з врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає найбільш суворий строк основного покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.307 КК України не може бути визначено основне покарання більше 6 років 6 місяців 6 днів позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610КПК України якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземнох держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі , передбачений кримінальним законом України.

За своїм характером, відповідно до статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи, тому, суд дотримується строку, визначеного кримінальним законом України, враховуючи, що строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р., є більшим ніж строк покарання, за відповідні кримінальні правопорушення, передбачені санкцією ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.

Підстав для визначення в даному випадку додаткового покарання у виді конфіскації майна немає, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося.

Також суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування додаткової міри покарання у виді конфіскації майна, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України, з огляду на положення ст. 59 КК України, та з врахуванням того, що користі для себе, ніякої матеріальної та іншої вигоди з цього засуджений не мав.

Таким чином засудженому ОСОБА_4 слід визначити покарання 6 років 6 місяців 6 днів позбавлення волі, що відповідає вимогам щодо визначення строку покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченим п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 27.04.2016 р.та зарахувати в строк відбування покарання час відбування під вартою з 29.05.2015 р. по 26.04.2016 р. - відповідно до дат, які встановлені вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р.

Також, відповідно до положень п. "с" ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року суд не визначає виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України, не передбачено визначення судом виду такої установи.

З урахуванням викладеного, встановлено, що призначене ОСОБА_4 покарання судом Російської Федерації, за своїм видом є сумісним із законодавством України та у відповідності з вищезазначеним, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р., що набрав законної сили 30.06.2016 р., таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, суд, дотримуючись вимог ч. 4 ст. 5 КК України, відповідно до яких якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Редакцією Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. змінено ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до вимог якої, строк перебування під вартою ОСОБА_4 з 29.09.2015 р. по 26.04.2016 р. 30.06.2016 р. слід зарахувати у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.610 КПК України, ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р., що набрав законної сили 30.06.2016 р. відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що частина третя статті 30, пункт «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016 р., відповідають ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 307 КК України (закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередною змовою группою осіб у великих розмірах )

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до 6 років 6 місяців 6 днів позбавлення волі без конфіскації майна

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати 27.04.2016р. та зарахувати в строк відбування покарання період тримання під вартою з 29.05.2015р по 26.04.2016р. - відповідно до дат, які встановлені вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 27.04.2016р.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 строк перебування під вартою ОСОБА_4 з 29.05.2015р по 26.04.2016р зарахувати у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1