АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 180/631/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/505/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула 05 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР від 04.02.2017 року за № 0000065 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання:
- за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 зараховано з дня його фактичного затримання з 04.02.2017 року.
Зараховано на підставі ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення в період часу з 04.02.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено раніше застосований - тримання під вартою.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання:
- за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцяти) років з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 зараховано з дня його фактичного затримання з 04.02.2017 року.
Зараховано на підставі ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення в період часу з 04.02.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше застосований - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 9690 грн. 70 коп. та моральної шкоди на суму 100000 грн. 00 коп. залишено без розгляду. Питання з судовими витратами та речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати вирок суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за п. п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за п. п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В іншій частині вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України прокурор просить залишити без змін.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених в оскаржуваному вироку, 03 лютого 2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони спільно під час вживання спиртних напоїв, вирішили вчинити таємне викрадення будь-якого майна, належного ОСОБА_12 , 1925 року народження, яка мешкає в сусідньому будинку АДРЕСА_3 .
03 лютого 2017 року приблизно в цей же час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , перелізши через дерев`яну огорожу (забор), де невстановленим в ході слідства предметом ОСОБА_6 розбив віконне скло, що веде до коридору вказаного будинку, та через отвір у вікні за допомогою ОСОБА_7 , котрий підсадив його, незаконно проник всередину будинку, належного ОСОБА_12 , та одразу ж відчинив вхідні двері до будинку, через які всередину незаконно проник ОСОБА_7 ..
Одразу після незаконного проникнення до житла, належного ОСОБА_12 , 03.02.2017 року приблизно в цей же час, але не пізніше 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , побачили, що у спальні вказаного домоволодіння на дивані прокинулась ОСОБА_12 , яка побачила останніх. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який починався як крадіжка та переріс у розбій, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 зайшли до кімнати, де відпочивала ОСОБА_12 , та ОСОБА_6 став її питати, де знаходяться гроші та цінні речі, погрожуючи при цьому застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілої. В цей момент потерпіла ОСОБА_12 , яка лежала спиною на дивані, стала чинити опір незаконним діям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в результаті чого останній вдалося своєю лівою рукою подряпати обличчя ОСОБА_6 ..
Внаслідок опору потерпілої ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , який в цей момент почав утримувати потерпілу за різні частини тіла з метою ослаблення опору останньої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, напав на лежачу на підлозі потерпілу ОСОБА_12 та почав наносити їй множинні удари невстановленим в ході слідства тупим твердим предметом по різним частинам тіла та душити її подушкою з метою заволодіння її будь-яким майном, внаслідок чого потерпіла скотилася з дивану на підлогу, та в цей момент у них виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_7 шляхом усної домовленості та конклюдентних дій в процесі нападу на потерпілу, які виразилися в тому, що ОСОБА_7 продовжував утримувати потерпілу з метою скорішого заподіяння смерті ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, відкинувши подушку з обличчя потерпілої, за допомогою дерев`яного стільця, який стояв поруч з диваном, умисно почав наносити ним численні удари по голові лежачій на підлозі ОСОБА_12 , від чого стілець розламався, та остання продовжувала подавати ознаки життя. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , користуючись допомогою та підтримкою ОСОБА_7 , який продовжував утримувати потерпілу, взяв до рук знайдений ним до цього на території домоволодінні потерпілої молоток, яким умисно наніс не менше п`яти ударів по голові ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_7 також наніс удар молотком по голові ОСОБА_12 , внаслідок зазначених дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 остання перестала чинити опір, та від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілої ОСОБА_12 ..
В результаті умисних протиправних дій співвиконавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 27-Е від 03.03.2017 року, потерпілій заподіяні легкі, середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а саме: смерть ОСОБА_12 наступила від відкритої черепномозкової травми у вигляді численних синців і саден на обличчі, численних забитих ран на голові, розтрощення кісток обличчя ліворуч, вдавлено-дирчастих переломів лобної кістки ліворуч і лівої скроневої кістки, неповного вдавленого перелому зовнішньої пластинки лівої тім`яної кістки, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, забоїв головного мозку.
Після вчинення розбійного нападу, поєднаного з заподіянням потерпілій вищеозначених легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та після настання смерті потерпілої, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, в одній із кімнат будинку незаконно умисно з корисливих мотивів, заволодів грошовими коштами в сумі не менше 22 гривень, діставши їх з гаманця потерпілої, при цьому ОСОБА_7 аналогічним способом заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 1010 грн., комплектом постільної білизни та жіночим піджаком, визначити вартість яких експертним шляхом в ході слідства не вдалося, належними потерпілій ОСОБА_12 , після чого покинули приміщення вищевказаного будинку. Крім того, одразу після залишення будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу з корисливих мотивів з приміщення літньої кухні вказаного домоволодіння, незаконно заволоділи двома бутлями домашнього вина, належного ОСОБА_12 , визначити вартість яких експертним шляхом в ході слідства не вдалося. Виконавши всі зазначені умисні протиправні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили територію домоволодіння потерпілої з викраденим майном, тим самим отримавши змогу розпорядитися ним на власний розсуд.
Вищезазначені умисні злочинні дії обвинувачених були кваліфіковані судом :
- ОСОБА_6 кваліфіковані за п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі (умисне вбивство) з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до житла потерпілої.
- ОСОБА_7 кваліфіковані за п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі (умисне вбивство) з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до житла потерпілої.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених, зазначає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
На думку прокурора, при призначені міри покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд першої інстанції не приділив достатньої уваги тяжості вчинених кримінальних правопорушеннь, а також стійкість умислу засуджених, які вчинили ряд корисливих та зухвалих злочинів, а також те, що злочин вчинено, щодо особи похилого віку, групою осіб та з корисливих мотивів.
Окрім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працездатними особами, суспільно корисною працею не зайняті, заходи працевлаштування не вживали.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав уточнену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 кожен окремо, щодо уточненої апеляційної скарги прокурора, заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 , кожен окремо, щодо уточненої апеляційної скарги прокурора, заперечували.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які визнавались обвинуваченими в судовому засіданні, ґрунтуються на зібраних, досліджених доказах, яким судом була надана належна оцінка відповідно до ст. 374 КПК Ураїни та ніким з учасників провадження не оспорюються, тому судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряються.
Кваліфікація судом дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.
Колегія суддів не може погодитись з доводами прокурора про мягкість покарання, призначеного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зважаючи на те, що законність, обгрунтованість та справедливість покарання, призначеного оскаржуваним вироком суду обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурором не оспорюється, відповідне мотивування в апеляційній скарзі ним не наведене.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, також відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами; дані що характеризують особу обвинуваченого, які суд зазначив у вироку, а саме те, що він раніше судимий за вчинення аналогічного злочину проти життя та здоров я особи, повністю визнав себе винним, щиро разкаявся у вчиненому та просив вибачення у потерпілої в ході судового розгляду суду першої інстанції, за місцем проживання характерезується задовольно, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинення злочину у стані алкагольного сп яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку, суд обґрунтовано відніс до обставин, що обтяжують покарання.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, ґрунтуючись на положеннях ст. 65 КК України, врахував ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами; дані що характеризують особу обвинуваченого, які суд зазначив у вироку, а саме те, що він раніше не судимий, повністю визнав себе винним, щиро разкаявся у вчиненому та просив вибачення у потерпілої в ході судового розгляду суду першої інстанції, за місцем проживання характерезується задовольно, має на утриманні матір пенсійного віку ОСОБА_13 , під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинення злочину у стані алкагольного сп яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку, суд обґрунтовано відніс до обставин, що обтяжують покарання.
Взявши до уваги та належним чином оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, окремо за кожні із вчинених ними злочинів, у виді позбавлення волі на строки, наближені до верхніх меж, встановлених санкціями відповідних частин статей закону України про кримінальну відповідність, та про призначення цьому обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань найбільш суворим покаранням, призначеним йому за вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі строком на 13 років, з конфіскацією всього майна, належного їм на праві власності.
Колегія суддів погоджується з тим, що це покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Доводи прокурора щодо м`якості призначеного покарання не можуть бути прийняті до уваги виходячи з вищезазначеного, а також приймаючи до уваги, що обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі на її обґрунтування, були відомі суду, проаналізовані в оскаржуваному вироку та достатньою мірою взяті до уваги при призначенні покарання.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000065 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, -в той же строк з дня вручеянн їм копії ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4