Ухвала іменем україни 03 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 18 липня 2017 року про повернення його апеляційної скарги,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 18 липня 2017 року ОСОБА_4 повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді

від 14 червня 2017 року, оскільки цю скаргу подано після закінчення строку на апеляційне оскарження і без клопотання про його поновлення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить переглянути вказану ухвалу апеляційного суду в касаційному порядку.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте цих положень процесуального закону скаржником не дотримано.
Вказуючи на необхідність скасування ухвали апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,

ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначив, у чому полягає незаконність цього судового рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК і не навів тому відповідного обґрунтування з огляду на положення статей 115, 116, 370, 395, 397, 412 цього Кодексу та правової позиції Верховного Суду України, викладеної в його постановах від 01 жовтня 2015 року та 24 березня 2016 року, у їх взаємозв`язку. Зокрема, він не зазначив, які конкретно норми КПК порушено судом апеляційної інстанції, в чому конкретно полягає помилковість ухвали апеляційного суду, а також, на підставі яких положень КПК він позбавлений права повторно звернутися до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді та клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Так суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

статей 433, 438 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 в касаційній скарзі про скасування ухвали слідчого судді, то вона є безпідставною, оскільки це рішення в силу ч. 4 ст. 424 КПК не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги заявника не узгоджуються з повноваженнями ВССУ, передбаченими ст. 436 КПК згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (скаржник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене і керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4

та встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3