Провадження № 1-КП/522/641/17
У Х В А Л А
16 березня 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
27 грудня 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення.
Міра запобіжного заходу обвинуваченим обрана у вигляді тримання під вартою.
27 грудня 2016 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
В судове засідання свідки не з`явились.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну його підзахисному ОСОБА_9 запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість підозри та ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, захисник зазначив, що ОСОБА_10 позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні перебувають неповнолітня дитина та дружина, працевлаштований та хворіє тяжким захворюванням (Гепатит - С) та на час розгляду стан його здоров`я значно погіршився.
Прокурор, що підтримував обвинувачення в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність жодних підстав для цього. Крім того, раніше встановлені йому при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Розглянувши клопотання та вивчивши надані суду матеріали, допитавши обвинувачених, а також вислухавши прокурора, захисників, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що с необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Під час судового розгляду встановлено ??наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В той же час, прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин, а в судовому засіданні прокурор не обґрунтував їх належним чином.
Крім того, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Таким чином, суд вважає, що надані матеріали (докази) є недостатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 .
З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про зміну ОСОБА_10 міри запобіжного заходу, суд вважає можливим задовольнити клопотання його захисника та змінити раніше обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
При цьому, суд виходить з того, що інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення датується 2016 роком, наразі судове провадження фактично завершене, допитаний потерпілий, обвинувачений, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні перебувають неповнолітня дитина та дружина, працевлаштований та хворіє тяжким захворюванням (Гепатит - С) та на час розгляду клопотання стан його здоров`я значно погіршився.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суду слід враховувати, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції з прав людини зі спливом певного часу лише наявність підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України частково відпали, а належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду в подальшому зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 350 КПК України,-
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з під варти із зали суду.
Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до суду за першим викликом у розумні терміни;
2. Не відлучатись без дозволу суду за територію м. Одеси, Одеської області;
3. Не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години до 07 години.
Контроль за виконанням ухвали підозрюваним ОСОБА_10 , здійснює слідчий, прокурор, а також працівники органів ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_10 , для чого мають поставити його на облік, а також проводити періодичні перевірки.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору, обвинуваченому та в відділ ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_10 .
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав : __________________________________