Провадження № 1-кп/369/782/17
В И Р О К
іменем України
14.12.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002274 від 18.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варівськ Іванківського району Київської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимою вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, перебуваючи на іспитовому строку, 17.04.2017 року близько 14 години, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , повторно умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 , шляхом обману, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, взяла у останньої належний їй мобільний телефон марки «Huawei Р8 Life 2017», модель PRA-LA1, золотистого кольору на 2 сім-картки ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 вартістю 5605 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 , які для потерпілої матеріального цінності не становлять, та не повернула вищевказане майно.

Після чого, ОСОБА_5 зазначеним майном розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на вищевказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину у висунутому їй обвинуваченні визнала та зазначила, що вона взяла мобільний телефон у ОСОБА_4 , щоб послухати музику, чекала на ОСОБА_6 , але та не повернулась з магазину, тому ОСОБА_6 пішла додому, сім-картки з телефону повиймала і викинула, а через два дні здала мобільний телефон в ломбард. Жалкувала про вчинене, щирого каяття не виявила, заявила, що може відшкодувати потерпілій вартість телефону черговими платежами протягом деякого часу.

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що вона познайомилась щ ОСОБА_7 через спільних знайомих. 17.04.2017 року зателефонувала ОСОБА_8 , щоб вийти на вулицю та погуляти. Коли вони зустрілись, то присіли на лавочку, ОСОБА_8 попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон, щоб комусь зателефонувати, ОСОБА_6 погодила та передала їй мобільний телефон марки «Huawei Р8 Life 2017» золотистого кольору на дві сім-картки операторів «Київстар» та «Лайф», а сама пішла до магазину, домовившись, що ОСОБА_8 буде очікувати її на лавці. Проте, коли ОСОБА_6 повернулась, то ОСОБА_8 не було, вона почала телефонувати на свій мобільний телефон, двічі був зумер гудка, після чого зв`язок був відсутній. Наступного дня вона написала заяву до правоохоронних органів.

Під час судового провадження потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на свою користь 5605 грн. завданої матеріальної шкоди, яка є вартість мобільного телефону, яким заволоділа ОСОБА_5 , та 2000 грн. моральної шкоди.

При призначенні покарання зазначила, що її цікавить лише відшкодування завданої їй шкоди та у разі відшкодування вона претензій до ОСОБА_5 мати не буде.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 18.04.2017 року за № 0002274 за заявою ОСОБА_4 про заволодіння шляхом обману її мобільним телефоном «Huawei Р8 Life 2017», моделі PRA-LA1, золотистого кольору на 2 сім-картки ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , наглядно знайомою ОСОБА_5 , вартість вказаного телефону станом на 17.04.2017 року, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 03.05.2017 року, складає 5065 грн. Даними про попередні судимості ОСОБА_5 підтверджена правильність кваліфікації її дій за ознакою повторності.

За таких обставин, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження показами обвинуваченої та потерпілої, а також документами доведена вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та кваліфікує її дії за вказаною статтею як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, характеризуючі дані її особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого нею діяння, думку потерпілої, тяжкість злочину за ч. 2 ст. 190 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також те, що ОСОБА_5 вчинила злочин в період іспитового строку, за місцем проживання не має негативних характеристик, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено, а тому суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, з остаточним призначенням покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання призначеного покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства в установі виконання покарань закритого типу.
Крім того, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдана майнова шкода, яка є вартістю мобільного телефону, яким заволоділа обвинувачена, у розмірі 5605 грн., спричинення моральної шкоди потерпілою під час судового розгляду не доведено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127 129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частини покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст.185 КК України та остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набранням вироком законної сили застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варівськ Іванківського району Київської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Мінюсту України, взявши її під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.12.2017 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варівськ Іванівського району Київської області, мешканки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , 560 (п`ять тисяч шістсот п`ять) грн. завданої матеріальної шкоди.

У стягненні 2000 (двох тисяч) моральної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1