Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6748/15-к
Провадження № 1-кп/644/185/17
УХВАЛА
Іменем України

10 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

Обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває відповідне кримінальне провадження.

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_8 , подав суду заяву про виділення матеріалів щодо нього в окреме провадження, оскільки він перебуває на зборах в ЗСУ, було вирішено питання про відкладення розгляду справи до 02.11.2017 року.

В судовому засіданні прокурором зазначено на те, що розгляд справи не можливим, у зв`язку із відсутністю другого обвинуваченого, а також погоджуються зміни до обвинувачення. З даною позицією погодились учасники процесу.

Строк обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою спливає, відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України, судом з`ясовано думку учасників процесу щодо підстав продовження строку. Також в ході розгляду питання щодо доцільноті продовження строку тримання під вартою захисником обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 , а також обвинуваченим подані клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою, оскільки під час розгляду справи в суді було допитано обвинувачених, потерпілих, свідків, досліджено докази сторони обвинувачення та вирішується питання про зміну обвинувачення. Просив врахувати, що дослідженими матеріалами провадження встановлено обґрунтованість підозри достатньої для вирішення питання про запобіжний захід, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства». Також просив врахувати, що існують ризики впливу обвинуваченого ОСОБА_10 на іншого обвинуваченого ОСОБА_8 , про що зазначалось в ході розгляду справи захисником, а також ризик переховуватись від суду, враховуючи покарання, яке передбачене за інкримінованими злочинами, в тому числі довічне позбавлення волі, про що зазначено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії». Посилався на те, що практикою ЄСПЛ виправдується відступ від особистої свободи, якщо цей інтерес превалює над справжними інтересами суспільства, відповідна позиція викладена в рішеннях «Харченко проти України», «Калашніков проти Росії», при цьому інтереси суспільства визначені вбивством двох молодих людей. Заперечував проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу, оскільки будь-який іншій запобіжний захід не забезпечить запобігання порушення встановлених ризиків.

Потерпіла ОСОБА_6 просила враховувати позицію, яка була нею висловлена під час інших судових засідань, посилалась на те, що на її думку прямих доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 вбивства матеріали провадження не містять, вважала, що він не винуватий в даному злочині, не може впливати на другого обвинуваченого. Зазначала, що обвинувачений є тяжко хворим, просила розглянути можливість, якщо не зміни запобіжного заходу на домашній арешт, то щонайменше переведення обвинуваченого в спеціалізований медичний заклад. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника підтримала. Потерпілий ОСОБА_7 підтримав позицію потерпілої ОСОБА_6 ..

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 погодилась із думкою прокурора та просила строк тримання під вартою продовжити, в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити. Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, підтримувала своє клопотання та зазначала, що тривалий час її підзахисний перебуває під вартою, тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження зазначеного строку, про що свідчить чисельна практика Євпропейського суду з прав людини. Просила врахувати, що її підзахисний має постійне місце проживання та реєстрації в Харкові, на момент його затримання працював, має мати пенсіонерку, тобто є соціально адаптованою людиною. Посилалась на те, що жоден із ризиків, що визначений в ст.177 КПК України не був доведений, обвинувачений ніяк не зможе впливати на свідків, експерта, іншого обвинуваченого, оскільки всі були допитані та висновки надані, також обвинувачений не може спотворити чи знищіти будь-які докази, оскільки вони всі зібрані та досліджені, обвинувачений раніше не судимий та ризик можливого вчинення ним іншого кримінального провапорушення також не є доведеним. Оскільки ризики не доведені, а сама по собі обґрунтованість підозри не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою, про що викладені правові позиції в рішеннях ЄСПЛ у справах Мамедов проти Росії, Панченко проти Росії та інші. Зазначала, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути виправданням такого тривалого перебування в умовах попереднього ув`язнення, звертала увагу на те, що саме на суд покладається обов`язок забезпечити оперативний розгляд справи. Просила змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 проти продовження строку тримання під вартою також категорично заперечував, наполягав на тому, що підтримує своє клопотання про зміну запобіжного заходу, посилався на те, що жодного доказу на обґрунтованість підозри не надано, прокурор всупереч діючому процесуальному закону не надає відповідні докази в судових засіданнях, а лише обмежується їх переліченням, та як наслідок порушення вимог ст.196 ч.1 п.2 КПК України, а саме щодо не конкретизації обставин існування ризиків. За 6 років його перебування під вартою рішення про продовження строків тримання не містило в собі доказів, оскільки сторона обвинувачення їх не надавала. Посилався на те, що не враховується його алібі, виявлені розбіжності, які свідчать про необґрунтованість обвинувачення, звертав увагу на те, що частина інкримінованих йому статей Кримінального кодексу підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки сплив термін притягнення до відповідальності, тому обвинувачення не допустиме. Також зазначав, що він є інвалідом-туберкульозніком та утримання його в камері такий тривалий час є неприпустим. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою та інший не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 був обраний у вигляді тримання під вартою та продовжувався.

В судовому засіданні було ухвалено відкласти розгляд справи у зв`язку із неявкою другого обвинуваченого до 02.11.2017 року. Визначений ухвалою суду строк запобіжного заходу обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_10 спливає та наступна дата судового розгляду визначена після спливу зазначеного строку.
Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри суд виходить з того, що рішенням ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, викладено позицію що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тобто, в ході розгляду питання про продовження строку застосування запобіжного заходу та клопотання про його зміну встановлено, що підозра є обґрунтованою.
Що стосується наявності ризиків суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Про наявність ризику переховуватися від суду свідчить та обставина, що існує можливість призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, в тому числі й довічного позбавлення волі, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Другий ризик, який встановлений під час розгляду клопотання це ризик можливого впливу на другого обвинуваченого, про що неодноразово зазначалось в ході розгляду справи захисником обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ..

Також під час вирішення питання про запобіжний захід суд повинен з`ясувати дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_10 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, був офіційно працевлаштований, позитивно характеризувався, має постійне місце реєстрації, у нього є мати та бабуся, за станом здоров`я згідно наявних в матеріалах справи медичних документів мав захворювання на туберкульоз, йому проводилась операція та він отримував інвалідність, термін якої сплив, питання про продовження цього терміну не вирішувалось. Із наявної в матеріалах справи копії медичної картки обвинуваченого наданої з слідчого ізолятора вбачається, що «Д» обліку фтізіатра обвинувачений не підлягає, щорічно проходить флюорографічне дослідження, в останнє оглядався фтізіатром 24.04.2017 року, даних про активний туберкульоз немає, будь-яких інших даних про неможливість утримуватись в умовах ізолятора матеріали справи не містять. При цьому суд також враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вбивства 2 молодих людей.З урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції». З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення питання про запобіжний захід встановлено обґрунтованість підозри та існування ризиків. Розгляд справи триває, було допитано обвинувачених, потерпілих, свідків, досліджено письмові докази, прокурором заявлено клопотання в порядку ст.338 КПК України, після зміни обвинувачення, вручення учасникам процесу відповідної копії обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, буде з`ясовано думку учасників процесу по змінено обвинуваченню та судом будуть розглядатись клопотання учасників процесу у разі наявності доповнень судового розгляду. Також, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягають, а відповідний строк підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 08 грудня 2017 року.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1
Судді колегії ОСОБА_2
ОСОБА_3