Справа № 185/3489/17
Провадження № 1-кп/185/61/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 13 січня 2017 року за № 0000109 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, маючого двох неповнолітніх дітей; доньку ОСОБА_7 , 2003 р.н., та сина ОСОБА_8 , 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в тому числі:

- 27 серпня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 , ст.71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 13 червня 2012 року з Первомайської ВК 117 на не відбутий строк один рік сім місяців вісімнадцять днів позбавлення волі;

- 04 травня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого ТОВ «Папірус Оптіма Груп», маючого двох неповнолітніх дітей; синів ОСОБА_9 , 2009р.н. та ОСОБА_10 ,2003 р.н., проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.01.2017 року в нічний час доби, більш точний час судом не встановлено, перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 110, державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 . В зазначеному місці у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на противоправне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 12.01.2017 року в нічний час доби, більш точний час судом не встановлено, знаходячись поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, скоїв крадіжку запчастин від автомобілю марки ВАЗ 2110 державний номер НОМЕР_1 , а саме викрав з автомобілю капот, вартістю 1312 грн. 75 коп., дві передні фари вартістю 792 грн. 10 коп., блок запобіжника, вартістю 584 грн. 07 коп., дві дверні карти, вартістю 1001 грн. 25 коп., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 3690 грн. 17 коп.

З місця вчинення злочину з викраденим майном ОСОБА_4 зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 04.02.2017 року приблизно о 00.30 год. більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 поблизу магазину «Мономах» по вул. Сташкова в м. Павлограді та в ході спілкування ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку майна з приміщення гаражу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_5 погодився.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 04.02.2017 року приблизно о 04.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , заздалегідь домовившись про вчинення злочину, розподіливши ролі, на автомобілі марки ВАЗ 2110, під керуванням, ОСОБА_4 приїхали до скупчення гаражів, що розташовані поблизу будинку АДРЕСА_4 , де таємно, шляхом зрізання замка вказаного гаражу, за допомогою привезених з собою ножиць по металу ОСОБА_4 проник до приміщення вказаного гаражу, а ОСОБА_12 залишився біля гаражу та спостерігав, щоб довкола не було сторонніх осіб, а у разі їх появи він мав повідомити про це ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 в цей час перебуваючи в приміщенні гаражу, таємно, повторно, викрав упаковані в поліетиленові пакети чотири автомобільних колеса марки «HANKOOK», що належать ОСОБА_13 , загальною вартістю 2162 грн. 96 коп.

Викрадені чотири колеса марки «HANKOOK», ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , таємно, групою осіб, винесли з зазначеного гаражу та склали до автомобілю марки ВАЗ 2110, на якому вони приїхали, та мали намір покинути територію гаражів, розташованих на території поблизу будинку АДРЕСА_4 .

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогли довести злочин до кінця з причини, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані з викраденим майном співробітниками поліції, що виключило можливість зникнути з місця злочину та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та дав покази про те, що він 12.01.2017 року в нічний час доби, перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 110, державний номер НОМЕР_1 , та вирішив викрасти з нього запчастини. Реалізуючи вказаний умисел, він в цей же час, скоїв крадіжку запчастин від автомобілю марки ВАЗ 2110 державний номер НОМЕР_1 , а саме викрав з автомобілю капот, дві передні фари, блок запобіжника, дві дверні карти. З місця вчинення злочину з викраденим майном він зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 04.02.2017 року приблизно о 00.30 год. він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 поблизу магазину «Мономах» по вул. Сташкова в м. Павлограді та в ході спілкування він запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку майна з приміщення гаражу, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_5 погодився.

Реалізуючи вказаний умисел, 04.02.2017 року приблизно о 04.00 год. він та ОСОБА_12 , розподіливши між собою ролі, на автомобілі марки ВАЗ 2110, під його керуванням приїхали до скупчення гаражів, що розташовані поблизу будинку АДРЕСА_4 , де таємно, шляхом зрізання замка вказаного гаражу, за допомогою привезених з собою ножиць по металу він проник до приміщення вказаного гаражу, а ОСОБА_12 залишився біля гаражу та спостерігав, щоб довкола не було сторонніх осіб, а у разі їх появи він мав його повідомити. Він перебуваючи в приміщенні гаражу, таємно, викрав упаковані в поліетиленові пакети чотири автомобільних колеса марки «HANKOOK». Після цього він з ОСОБА_12 винесли з зазначеного гаражу колеса та склали їх до автомобілю, на якому вони приїхали, та хтіли покинути територію гаражів, розташованих на території поблизу будинку АДРЕСА_4 . Однак їх затримали співробітники поліції.

Зазначив, що він повністю згоден з висновком судово-товарознавчої експертизи № 18/12.2-92 від 22.04.2017 року згідно якої, він спричинив ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 2162 грн. 96 коп., а ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 3690 грн. 17 коп.

Додав, що він щиро розкаюється у вчиненому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також повністю визнав свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та повністю підтвердив показання, дані в судовому засіданні з приводу пред`явленого обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_4 із зазначенням часу, місця, способу вчинення злочину, переліку та вартості майна, яке вони намагались викрасти, інших обставин учинення злочину.

Додав, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, звернулися до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вони повністю визнають свою провину в скоєнні інкримінованих злочинів, та вважають зібрані в справі докази їх вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим допитувати інших учасників процесу, які не з`явились до суду та досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, захисника, кожного окремо, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченим та іншим сторонам кримінального провадження правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання обвинувачених, кожного окремо, мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування під час розгляду справи положень ч.3 ст.349 КК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а у відношенні ОСОБА_4 ще й за ч.1 ст.185 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати:

- за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду і розміру покарання суд керується ст.65-68 КК України та враховує, що обвинуваченні, кожний окремо, підлягають покаранню, за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а обвинувачений ОСОБА_4 , ще й за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, мають постійне місця проживання та позитивні характеристики з місця проживання. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово був судимий, та був ініціатором вчинення злочину, вчиненого у співучасті з ОСОБА_5 .

В якості пом`якшувальних обставин, щодо кожного окремо, суд враховує, що обвинувачені, повністю визнали свою провину, щиро розкаялися у вчиненому, мають на утриманні неповнолітніх дітей.

З обтяжуючих обставин у справі суд враховує відносно обвинуваченого ОСОБА_4 наявність рецидиву злочинів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій, передбачених вказаними статтями.

Також, обвинуваченому ОСОБА_4 , повинно бути призначено покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

04 травня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі.

Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 скоїв до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, покарання останньому має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання даного покарання, покаранням, що призначено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у вигляді шести років позбавлення волі.

Наведені обставини, відсутність позовних вимог в справі та доволі молодий вік обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 , та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його реальної ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 має бути засуджений за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій даної статті, але умовно, із застосуванням до призначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно стягнути в солідарному порядку на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2995 грн. 08 коп..

Цивільний позов у справі не заявлено.

Крім того, у відповідності до ст. 174 КПК України, необхідно скасувати арешт майна накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року та повернути автомобіль марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, типу легковий седан-В, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 законному володільцю - ОСОБА_14 .

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком два роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у вигляді трьох років позбавлення волі покаранням у вигляді позбавлення волі строком шість років, що було призначено ОСОБА_4 попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком шість років.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 04 лютого 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим терміном один рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 04 лютого 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в солідарному порядку, на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2995 /дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять/ грн. 08 коп.

Зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, номер шасі НОМЕР_3 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та з майна, яке знаходилось в автомобілі, а саме: кусачки промислові, предмет із алюмінію, схожий на биту, ящик з інструментами, в якому знаходяться гайки з секретом для кріплення коліс автомобілів ключі в кількості 3 штуки від даного автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, типу легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_14 , серії НОМЕР_4 , а також з двох довіреностей серії НВТ 855287 від 20.09.2016 та серії НВХ 808033 від 27.09.2016 року.

Речові докази:

- чотири колеса (резини) марки «HANKOOK» 205х55 R16 передані на зберігання ОСОБА_13 залишити останньому за належністю;

- автомобіль марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, типу легковий седан-В, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути за належністю ОСОБА_14 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 ;

- ключі від автомобіля марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, типу легковий седан-В, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу котрі зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю ОСОБА_14 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 ;

- довіреність серії НВТ 855287 від 20.09.2016 року, видана від імені ОСОБА_14 , на уповноваження довіреності особи ОСОБА_15 представляти інтереси ОСОБА_14 , з питань експлуатації автомобілю марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котра зберігається в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю ОСОБА_14 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 ;

- довіреність серії НВХ 808033 від 27.09.2016 року, видана від імені ОСОБА_15 , який діє від імені ОСОБА_14 на уповноваження довіреності особи ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_15 , з питань експлуатації автомобілю марки ВАЗ модель 21102 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котра зберігається в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю ОСОБА_4 ;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_16 .