УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/2199/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника : ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2017 року, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимий: 1) 01.08.2016 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, -
визнано винним за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання
- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
- за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.08.2016 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Продовжити засудженому дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 днів до 10.12.2017 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 23.05.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. 2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі з 23.05.2017 року по 20.06.2017 року.
Речові докази: чорну куртку та оранжеві кросівки ухвалено передати по належності ОСОБА_7 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 ухвалено задовольнити повністю та стягнути із засудженого ОСОБА_7 на його користь 3000 грн. в задоволення матеріальної шкоди.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 18 год. 30 хвилин 25.04.2017 року перебуваючи на першому поверсі в під`їзді № 1 буд. АДРЕСА_2 , побачив, що біля батареї під стінкою стоїть велосипед марки «Ардіс», який він вирішив таємно, умисно повторно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з метою особистого збагачення, перебуваючи в під`їзді № 1 буд. АДРЕСА_2 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, підійшов до велосипеда марки «Ардіс» вартістю 3000 грн., який стояв не пристебнутий та вивів його з під`їзду.
Після чого сів на даний велосипед та поїхав розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3000 грн.
Близько 20 години 14.05.2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , вирішив умисно, таємно, повторно, викрасти майно з вказаного будинку, яке належить ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, з метою особистого збагачення ОСОБА_7 рукою штовхнув дерев`яні двері, які були зачинені на навісний замок, від якого вони відчинилися, таким чином ОСОБА_7 проник до будинку ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_7 взяв в будинку сумку в яку почав складати речі які знаходились в будинку, а саме: 4 акустичні колонки марки «Mystery» вартістю 180 грн., кімнатну антену до телевізора вартістю 60 грн., електрообігрівач вартістю 180 грн., електролобзик марки «Maktec» вартістю 750 грн., 2 ступиці до автомобіля «Мерседес-Бенц» вартістю 200 грн. за одну, 2 задніх амортизатори марки «Monroe» вартістю 450 грн. за одну, після чого погрузив дану сумку з викраденими речами на велосипед. Далі, ОСОБА_7 сів на даний велосипед та поїхав до річки Случ, де заховав викрадені речі які в подальшому продав, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3490 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.05.2017 року по день набрання вироком законної сили на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. А також просить пом`якшити покарання, оскільки в нього на утриманні є малолітня дочка, народжена в цивільному шлюбі.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
ОСОБА_7 вчинив злочини проти власності, будучи раніше судимим за особливо тяжкий злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків не зробив та продовжує займатися злочинною діяльністю.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочинів, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Судом враховано особу винного, який характеризується за місцем проживання задовільно, не одружений, не працює, раніше судимий, вчинив нові злочині під час іспитового строку, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Тому суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження та думки потерпілих, правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.
Твердження обвинуваченого про необхідність призначення менш суворого покарання, оскільки у нього на утриманні перебуває малолітня донька від цивільного шлюб,у є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскілки в відсутні докази зазначеної обставини. Крім того навіть при наявності у обвинуваченого малолітньої дитини ця обставина не є сама по собі безумовною підставою для призначення більш м`якого покарання.
Крім того слід зазначити, що 01.08.2016 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області обвинувачений вже був засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, і в період іспитового строку вчинив нові злочини. Враховуючи наведене судом першої інстанції при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі положень ч.1 ст. 71 КК України було призначено обвинуваченому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, тобто лише на 1 місяць більше, ніж визначено попереднім вироком.
Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання, були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, тому підстав для пом`якшення йому покарання з мотивів, зазначених в його апеляційній скарзі, немає.
Доводи обвинуваченого про необхідність перерахунку покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 23.05.2017 року по день набрання вироком законної сили також є безпідставними, оскільки 21 червня 2017року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, яким скасовано Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.
Судом першої інстанції правильно зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відбуття покарання.
Порушення вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2017 року щодо нього, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.
Судді: