АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/109/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/178/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185, ст.395 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження № 11-кп/789/178/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кременецького районного суду від 14 квітня 2017 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за частиною 2 статті 185, статтею 395 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.71 КК України повністю приєднано за даним вироком невідбуте покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі згідно вироку Кременецького районного суду від 05.01.2016 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази і судові витрати .

Згідно вироку суду на початку лютого 2016 року у раніше судимого ОСОБА_6 , який перебував у м. Кременець повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в обідню пору доби у вищевказаний час, ОСОБА_6 , у робочий час зайшов у приміщення магазину «Госптовари все для дому» , що по вул.Шевченка в м.Кременець, який належить ОСОБА_8 .

Надалі, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_6 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з полиці магазину, здійснив крадіжку однієї форми для випічки з металу сірого кольору вартістю 45 грн. та однієї сковорідки марки «Пайрес», вартістю 190 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину, таким чином маючи реальну можливість розпоряджатись чужим майном та власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 235 грн.

В середині лютого 2016 року у ОСОБА_6 , який перебував у м. Кременець повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в обідню пору доби у вищевказаний час, ОСОБА_6 у робочий час зайшов у приміщення магазину «Госптовари все для дому», що по вул.Шевченка в м.Кременець , який належить ОСОБА_8 .

Надалі, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_6 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з полиці магазину, здійснив крадіжку однієї чавунної сковорідки темно сірого кольору марки «Біол», вартістю 220 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину, таким чином маючи реальну можливість розпоряджатись чужим майном та власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 220 грн.

Також, в середині лютого 2016 року у вечірню пору доби ОСОБА_6 перебував у приміщенні будинку жителя м.Кременець ОСОБА_9 , по АДРЕСА_2 , де спільно з останнім розпивав спиртні напої. В час коли ОСОБА_9 заснув, у ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме електричної кутової шліфувальної машини з алмазним диском, яку він попередньо бачив в одній із кімнат вказаного будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, таємно, умисно, повторно, здійснив крадіжку однієї ручної електричної кутової шліфувальної машини торгової марки «Стерн АГ 230 Н», синього кольору з алмазним кругом, яка знаходилась в одній із кімнат вищевказаного будинку, залишкова вартість якої становить 742 грн. 50 коп.

Із викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину, таким чином маючи реальну можливість розпоряджатись чужим майном та власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 742 грн. 50 коп.

Крім цього, постановою Кременецького районного суду від 18.02.2015 року ОСОБА_6 , який був засуджений вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.09.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та вироком Кременецького районного суду від 02.08.2013 року за ст. 395 КК України до шести місяців арешту, який відбував покарання з 24.06.2013 року по 24.12.2013 року в Копиченській виправній колонії № 112 у Тернопільській області, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, із застосуванням наступних обмежень: заборона виходити з будинку за місцем постійного проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год. ранку; заборона виїзду за межі Кременецького району без дозволу ОВС; заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші підприємства торгівлі, де спиртні напої продаються на розлив; зобов`язаня з`являтись на реєстрацію в Кременецький РВ УМВС України до свого дільничного інспектора міліції, а в разі його відсутності - в чергову частину Кременецького РВ - 05 та 20 числа кожного місяця з 09 до 11 години. На підставі зазначеної постанови суду, з метою запобігання вчиненню злочинів і здійснення виховного впливу, ОСОБА_6 19.02.2015 року взятий на облік Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області як особа, якій встановлено адміністративний нагляд за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, ОСОБА_6 з метою ухилення від адміністративного нагляду, знаючи, усвідомлюючи та розуміючи про ряд покладених на нього обмежень, самовільно залишив місце свого проживання, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду.

Так, з 25.01.2016 року по 22.02.2016 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання був відсутній. Зокрема, з 25.01.2016 року по 13.02.2016 року він перебував в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області де проживав у своїх знайомих, в тому числі у ОСОБА_10 , та з 13.02.2016 року по 22.02.2016 року перебував за межами Кременецького району, а саме у м. Радивилів Рівненської області, без відповідного дозволу. Також, 20.01.2016 року та 05.02.2016 року ОСОБА_6 на реєстрацію до відповідних органів не прибув.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом"якшити призначене йому покарання та змінити вирок суду, посилаючись на те, що він скоїв злочини середнього ступеню тяжкості та покарання, приєдане йому на підставі ч.1 ст.75 КК України за вироком Кременецького районного суду від 05.01.2016 року також приназчене за злочин середнього ступеню тяжкості, не дивлячись на повне визнання ним вини у скоєних злочинах щире каяття, повне відшкодування потерпілим заподіяної злочином шкоди та їх думки щодо можливості його виправлення без ізоляції від суспільства, з врахуванням того що він є ранше судимою особ. суд прихначив йому найсуворіший вид покарння у вигляді позбвалення волі у розмірі наближеному до мінімального, з яким він погоджується. Проте, обрання судом принципу повного приєдання покарання за останнім вироком, на його думку не відповідає загальним приниципам призначення покрань, його сусупільної небезепки як ососби та суспільній небезпеці вчинених ним злочинів , а тому просить задовльнити його скаргу в частині зміни вироку суду щодо призначеного йому покарння в звязку з невідповідністю останнього ступеню тяжкості вчинених злочинів та даним щодо його особи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушенья, за які його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються. Тому колегією суддів не переглядається.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У відповідності до вимог ст.71 КК України обираючи принцип призначення остаточного покарання за кількома вироками, суд має врахувати як вид і розмір невідбутої частини покарання за попереднім вироком, так і покарання, призначеного за новим вироком, а також виходити з загальних засад призначення покарання , передбачених ст.50,65-67 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання за вчинені злочини суд дотримався вимог ст.65-67 КК України, врахувавши його щире каятття, повне відшкодування заподіяної потерпілим шкоди, та думку останніх, які просили його сувора не карати, а також те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, а тому становить підвищену небезпеку для суспільства, оскільки продовжує скоювати нові злочини та вірно обрав йому найсуворіший вид покарання. передбачений санкцією інкримінованої статті у розмірі, наближеному до мінімального.

Проте, застосовуючи принцип повного приєднання покарання за попереднім вироком суду, не врахував того, що всі вчинені ОСОБА_6 злочини відносяться до злочинів середнього степеню тяжкості тобто не становлять собою підвищеної небезпеки для суспільства, що дає підстави для застосування принципу часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду.

А тому, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вирок суду в частині призначеного покарання слід змінити в зв"язку з його невідповідністю тяжкості скоєних обвинуваченим злочинів, пом"якшити призначене ОСОБА_11 покарання , застосувавши на підставі ч.5 ст.71 КК України за сукупністю вироків принцип часткового приєдання покарання за попереднім вироком суду.

В зв"язку з чим, апеляція обвинуваченого підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного покарання зміні.

Керуючись ст. ст. 404 , 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кременецького районного суду від 14 квітня 2017 відносно ОСОБА_6 . В частині призначеного покарння змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_6 :

за ч.2 ст.185 КК України до 2(двох) років позбваленння волі;

за ст.395 КК України до 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарння більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 2(двох) років позбвалення волі.

На підставі ч.5 ст.71 КК України приєднати частково 6 місяців позбавлення волі невідбуте покарання визначене вироком Кременецького районного суду від 05.01.2016 року, визначивши остаточно до відбування ОСОБА_6 2( да) роки 6(шість) ммісців позбвалдення волі.

Термін відбуття покарння, за правилами, пердебаченими ст.72 КК України рахувати з моменту затримання та виконання вироку Кременецького районного суду від05.01.2016 року-з 25.03.2016 року, з розрахунку- один день попереднього ув"язенння за вда дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим, який триається під вартою- в той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2