Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 1-462/11
Провадження № 1/711/7/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Колегія суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, до затримання працюючого продавцем-консультантом в магазині «Буревісник», одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні злочинів передбачених п.п.«а», «г», «е», «з», «и» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) та ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених п.п. «а», «г», «е», «з», «и» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) та ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу в зв`язку зі зміною підстав, ризиків та обставин, а саме закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та внесення змін до Кримінального кодексу України згідно Закону України №3413 прийнятого 26.11.2015 року «Щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Клопотання мотивує тим, що на даний час наявні підстави до зміни раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підписку про невиїзд або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Згідно КК України в редакції 1960 року зі змінами від 02.10.1996 року за вчинення злочинів передбачених ст. 93 вказаного Кодексу передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, або смертну кару з конфіскацією майна, у випадку передбаченому п. «а» вказаної статті. Згідно КК України в редакції 2001 року - за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 115 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п.6 ч.2 цієї статті. Згідно ч.2 ст. 4 КК України в редакції 2001 року - злочинність і карність діяння визначається законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння. Частиною 2 статті 5 КК України в редакції 2001 року Закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння або посилює кримінальну відповідальну відповідальність, не має зворотної дії в часі, а також враховуючи, що кримінальна відповідальність за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 115 КК України передбачає більш тяжке покарання ніж за вчинення злочину передбаченого ст. 93 КК України в редакції 1960 року то відносно нього необхідно проводити розгляд за ст. 93 КК України в редакції 1960 року. Обвинувачення відносно нього за фактом умисних вбивств ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , інкриміновані йому до 01.09.2001 року, тому на них поширюється правила, встановлені КК України 1960 року і досудовим слідством було перекваліфіковано за ст. 93 КК України в редакції 1960 року. Відповідно до п.11 розділ ІІ прикінцевих та перехідних положень КК України в редакції 2001 року «Правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності , … поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків коли цим кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб».

Враховуючи, що він - є особою, яка обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст. 93 КК до 01.09.2001 року, а тому на нього поширюються правила, встановлені КК України в редакції 1960 року, щодо застосування давності притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи п.4 ч.1 ст. 48 КК України в редакції 1960 року особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо минуло десять років з дня вчинення злочину, за який згідно із законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років. Враховуючи, що 28.10.2007 року йому інкриміновано вчинення останнього нового злочину, то на день розгляду справи, з дня вчинення останнього злочину минуло більше десяти років. Враховуючи викладене просить суд на підставі абзацу 1, 2, 6 ч.5 ст.72 КК України в разі його можливого засудження до позбавлення волі перерахувати його попереднє ув`язнення з більш ніж 10 років на більше ніж 20 років, та врахувати строки давності у зв`язку з їх закінченням згідно ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) відповідно якої максимальний строк покарання у його випадку складає 15 року та звільнити його з-під варти.

Крім того просив врахувати, що перебуває під вартою понад 10 років, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки сім`ю, одружений та має дітей, у випадку зміни запобіжного заходу зобов`язується виконувати всі покладені на нього судом обов`язки.

Прокурор проти задоволення зазначеного клопотання заперечувала. Вважала, що оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, а при скасуванні попередніх вироків не було вказано на тяжкість призначеного покарання запобіжний захід йому не може бути змінений.

Адвокат ОСОБА_6 клопотання підсудного ОСОБА_8 підтримав в повному обсязі. Зазначив, що на даний час минули строки притягнення підсудного до кримінальної відповідальності, а тому просив суд змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Також просив врахувати, що на даний час відсутні процесуальні ризики порушення підсудним своїх обов`язків.

Потерпіла ОСОБА_7 проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 заперечила, підтримала позицію прокурора.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_6 , думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного:

Підсудний ОСОБА_8 органами досудового слідства обвинувачується за ст. 93 КК України (в ред. 1960 р.) у вчиненні умисних вбивств ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , останнє з яких вчинене 02.08.2001 року, тобто до 01.09.2001 року.

Пунктом одинадцятим ІІ розділу прикінцевих та перехідних положень КК України (в редакції 2001 року) встановлено: «Правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб».
Враховуючи викладене, при розгляді вказаної кримінальної справи за вищевказаними фактами необхідно застосовувати норми встановлені КК України (в редакції 1960 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) - особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо минуло десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ч.2 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) перебіг давності переривається, якщо до скінчення зазначених у законі строків особа зчинить новий злочин, за який згідно з законом може бути призначено позбавлення волі на строк більше двох років. Обчислення давності в цьому разі починається з моменту вчинення нового злочину.

Останній за часом інкримінований ОСОБА_8 злочин передбачений ч.1 ст. 309 КК України (в ред. 2001 р.) датовано 07.11.2007 року. Тобто перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за ряд навмисних вбивств розпочинається 07.11.2007 року.

На момент розгляду справи в суді відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме на 29.11.2017 року, з дня останнього злочину інкримінованого обвинуваченому минуло понад десять років.

Згідно з правовою позицією викладеною в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року по справі № 5-1кс15 - зі змісту частини третьої статті 5 КК України і порівняльного аналізу положень статті 48 КК 1960 року та ст. 49 КК України випливає, що по-перше, строк давності за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах, вчинене до 01 вересня 2001 року і кваліфіковане за статтею 93 КК України 1960 року, становить десять років; по-друге, для того, щоб у цьому разі можна було ставити питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за давністю, кінцевий момент вказаного строку мав настати до дня набрання законної сили вироком суду, яким особу засуджено за вчинення злочину.

Суд має врахувати, що зміст частини четвертої статті 48 КК 1960 року передбачає дискреційні повноваження суду як вирішення питання про можливість застосування давності та закриття справи, так і призначення покарання на певний строк у разі, якщо суд не визнає за можливе застосувати давність.

У відповідності до ч.4 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року), питання про застосування давності до особи, що вчинила злочин, за який згідно з законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає можливим застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і замінюється позбавленням волі на певний строк.

У відповідності до ч.1 ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) - позбавлення волі встановлюється на строк від трьох місяців до десяти років, а за особливо тяжкі злочини, за злочини, що спричинили особливо тяжкі наслідки, і для особливо небезпечних рецидивістів у випадках, передбачених цим Кодексом, - не більше п`ятнадцяти років.
Тобто максимальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке може бути призначено ОСОБА_8 в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не може перевищити п`ятнадцять років позбавлення волі.
У відповідності Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, яким було внесено зміни до ст. 72 КК України, у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена з-під варти за ініціативою суду або ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.

Судом встановлено, що 10.11.2007 року ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
28.11.2007 року ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за пунктами а,г,е,з,и ст. 93 КК в редакції 1960 року, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України в редакції 2001 року.
04.06.2010 року вироком Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 було визнано винним в інкримінованих йому злочинах та засуджено до довічного позбавлення волі. Однак вказаний вирок суду законної сили не набрав, оскільки 07.12.2010 року Верховним Судом України вирок стосовно ОСОБА_8 було скасовано, а кримінальну справу направлено до суду першої інстанції. Запобіжний захід ОСОБА_8 не змінювався.
22.08.2013 року вироком Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_8 було визнано винним в інкримінованих йому злочинах та засуджено до довічного позбавлення волі. Однак і вказаний вирок суду законної сили не набрав, оскільки 10.02.2015 року Апеляційним судом Черкаської області вирок стосовно ОСОБА_8 скасовано і направлено на повторний розгляд до Соснівського районного суду в іншому складі.
09.03.2017 року постановою Соснівського районного суду м.Черкаси кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 направлено на додаткове розслідування.
Таким чином станом на 29.11.2017 строк попереднього ув`язнення підсудного ОСОБА_8 , протягом якого він постійно утримується під вартою у даній кримінальній справі, становить 10 років 19 днів.

При цьому за правилами ст. 72 КК України, в редакції зі змінами внесеними відповідно до Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , якій підлягає зарахуванню за вказаними правилами становить з 10.11.2007 по 20.06.2017 (дата внесення змін до ст. 72 КК України).

Тобто у розглядуваній справі, з урахуванням положень ч.4 ст. 48, ч.1 ст. 25 КК України в редакції 1960 року, строк попереднього ув`язнення перевищує максимальний строк покарання у виді позбавлення волі передбачений ст.93 КК України (в редакції 1960 року), який може бути призначено ОСОБА_8 , у разі визнання його винним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_8 та зміну запобіжного заходу відносно нього з тримання під вартою на підписку про невиїзд з покладенням на підсудного обов`язків передбачених ст. 149-1 КПК України (в ред. 1960).
Керуючись ч.1 ст.25, ст.48 КК України (в редакції 1960 року), ст.ст.2, 5, 72 КК України, ст.ст.149, 149-1, 151, 273, 296 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, до затримання працюючого продавцем-консультантом в магазині «Буревісник», одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд звільнивши його з-під варти в залі суду.

У відповідності до ст. 149-1 КПК України (в редакції 1960 року) покласти на підсудного ОСОБА_8 наступні обов`язки: з`являтися на виклик суду, не відлучатися з м. Черкаси без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи, здати на зберігання до Управління державної міграційної служби в Черкаській області свій паспорт та інші документи, які дають право виїзду з України.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що якщо він порушить дану підписку про невиїзд та/або покладені на нього обов`язки, то вона може бути замінена більш суворим запобіжним заходом.
Копію даної ухвали направити для виконання до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», ГУНП в Черкаській області, Управління ДМС в Черкаській області, Державної прикордонної служби України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: