Справа №630/731/17 Провадження №1-кп/630/5/18
В И Р О К

Іменем України

05 лютого 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області в об`єднаному судовому проваджені обвинувальні акти за кримінальними провадженнями № 0000819 та № 0000943, складені у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, зі слів навчається з 2014 року на заочному відділені Харківського університету будівництва та архітектури, неодруженого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з іншою особою (засудженою за вчинення даного злочину вироком Люботинського міського суду Харківської області від 20 листопада 2017 року), маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в один із днів другої декади липня 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшли на неогороджену територію земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки таємно викрали металеву ємність вагою 205 кілограм, вартістю 615,00 грн. Після скоєння злочину ОСОБА_4 разом з іншою особою (засудженою за вчинення даного злочину вироком Люботинського міського суду Харківської області від 20 листопада 2017 року), з викраденою металевою ємністю зникли, розпорядившись нею на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Крім того, ОСОБА_4 03 грудня 2017 року, приблизно о 18-00 год., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, прибув до території дачної ділянки АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, керуючись корисливим мотивом, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник через паркан на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , де, знаходячись на подвір`ї, незаконно взяв залізничну рейку довжиною 3 м, вагою 152 кг та витягнув її за допомогою мотузки за межі земельної ділянки, таким чином викравши її. Наступного дня, 04 грудня 2017 року близько 18-00 год., ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території дачної ділянки АДРЕСА_3 , знаходиться ще одна подібна першій рейка, керуючись єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через паркан на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки незаконно взяв ще одну залізничну рейку довжиною 3 м, вагою 152 кг та витягнув її за допомогою мотузки за межі земельної ділянки, таким чином викравши її.

Отже, ОСОБА_4 викрав дві залізничні рейки довжиною 3 м та вагою 152 кг кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1368,00 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених злочинах визнав повністю та обставини обвинувачення не оспорював, щиро розкаявся. Пояснив, що крадіжку заздалегідь не планував, вчинив її спонтанно. В липні 2017 року він проходив через територію садового товариства «ЕХО» та побачив на території однієї з ділянок велику металеву діжку. Він зайшов на територіє цієї ділянки та спробував посунути цю діжку, але вона була трохи заглиблена у землю і досить важкою. Коли він зустрів свого знайомого, то запропонував зайти на ту саму занедбану ділянку аби разом забрати звідки велику металеву діжку. Знайомий погодився та вони пішли разом забирати ту діжку. Вони вдвох викотили її на дорогу та доправили до пункту прийому металобрухту, який був розташований неподалік. Залізна діжка важила понад 200 кг, отримані за неї гроші вони поділили порівну.

Щодо іншої крадіжки, ОСОБА_4 пояснив, що вдень 03 грудня 2017 року йшов від свого будинку до автобусної зупинки через територію садового товариства «Хімік» та через паркан побачив залізничну рейку. Він переліз через паркан та пішов до того місця, де лежала ця рейка. Виявилось, що в тому місці лежали дві рейки довжиною по 3 метри кожна. Він вирішив повернутися ввечері і забрати їх обидві. Прийшовши знову, він за допомогою мотузки підтягнув одну рейку до паркану, до того місця де був у ньому отвір, та просунув цю рейку на вулицю. Вже на вулиці він знову прив`язав мотузу до рейки та потягнув її до пункту прийому металобрухту, який був розташований неподалік. Продавши цю рейку, він повернувся на територію земельної ділянки за іншою рейкою, і так само підтягнув її до паркану. Але він, ОСОБА_4 , дуже втомився, тому вирішив забрати рейку наступного дня. Він 04 грудня 2017 року ввечері знову прийшов на територію земельної ділянки садового товариства «Хімік» та у той самий спосіб витяг на вулицю залізничну рейку, яку знову продав. Отримані від продажу гроші він частково витратив на власні потреби, а частину віддав матері свого товариша, який помер напередодні.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадання чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину, але судимість погашена у встановленому порядку, на даний час не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, а також його поведінку свідоме вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_7 після оголошення підозри у вчинені крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 , з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, що буде співмірним до вчиненого та достатнім для запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів і виправлення в майбутньому.

Потерпілими у провадженні цивільні позови не заявлені.

В ході досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000819 підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 1/2 частини, що буде відповідати ступеню участі обвинуваченого в вчиненому злочині. Інші процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені стороною обвинувачення, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі. Речові докази слід повернути потерпілим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (один) року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання для ОСОБА_4 у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання. Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 грудня 2017 року по 07 грудня 2017 року включно.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до набрання вироком чинності залишити без змін.

Речовий доказ металеву ємність вагою 205 кілограм, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим потерпілому.

Речовий доказ рейки з металу у кількості 2 штуки, загальною вагою 304 кг, довжиною 3 м кожна, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутим потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 13791 від 28 липня 2017 року частково, тобто в сумі 99,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 24950 від 11 грудня 2017 року в сумі 198,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1