19 жовтня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю представника скаржника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
13 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у якому прохає накласти арешт на автомобіль «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. 20 жовтня 2014 року, близько 11 години 15 хвилини в Самарському районі міста Дніпропетровська по вул. Сержанта Летвищенко з боку вул. Кожедуба в напрямку вул. Академіка Корольова рухався автомобіль «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який під час руху в районі перехрестя з вул. Спогадів, скоїв зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження.
Внаслідок ДТП водій велосипеда ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджує висновок судово-медичного експерта № 2822.
04 грудня 2014 року до відділу розслідування ДТП СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровано.
Органом досудового розслідування майже за три роки не було здійснено жодної спроби встановити, яке майно (рухоме та нерухоме) є у власності ОСОБА_5 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у власності ОСОБА_5 є лише транспортний засіб «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію якого було вилучено безпосередньо після скоєння ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, хоча, враховуючи ступінь зносу та інші технічні характеристики вказаного транспортного засобу, його вартості буде не достатньо для задоволення вимог за позовною заявою в інтересах ОСОБА_4 .
Згідно постанови про визнання речовим доказом від 20 жовтня 2014 року, автомобіль «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 під розписку.
Відповідно до висновку експерта № 70/29-135 від 28 квітня 2015року при огляді автомобіля «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодження від зіткнення з велосипедом «Дорожнім» не виявлено.
З викладено вбачається, що з автомобіля, який визнано речовим доказом було усунуто пошкодження та сліди, що всупереч покладеному на ОСОБА_5 обов`язку збереження речового доказу. Вказані дії ОСОБА_5 свідчать про намагання останнім приховати сліди скоєння кримінального правопорушення та ухилення ним як від кримінального правопорушення, так і від цивільної відповідальності.
Представник в судовому засіданні скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник не заперечував проти розгляду справи за їх відсутності.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав. 04 грудня 2014 року було заявлено цивільний позов, з метою забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на майно ОСОБА_5 , на автомобіль «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України,-
Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчій суддя ОСОБА_1