Провадження № 1-в/537/1069/2017
Справа № 537/4890/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)» заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з заявою, згідно вимог якої просить звільнити його умовно достроково в порядку ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 висловив думку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що клопотати про умовно-дострокове звільнення засудженого не може, але вказав, що поведінка засудженого останнім часом змінилася на краще та незважаючи на стан здоров`я засуджений продовжує працювати.
Суд, заслухавши учасників розгляду заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даній справі засуджений 19.06.2008 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187,п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2016 року ОСОБА_5 зараховано термін попереднього ув`язнення з 05.01.2007 року по 18.09.2008 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 05.01.2007 року. Кінець строку покарання 22.04.2019 року з урахуванням ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.01.2007 року.
Під час утримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму утримання, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має.
З 18.04.2010 року відбуває покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)». За час відбування покарання характеризується посередньо, має не стійку поведінку. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання дев`ятнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі шістнадцять разів поміщався до ДІЗО. Вісімнадцять стягнень погашено та одне стягнення знято у встановленому законом порядку. Має п`ять заохочень. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований робітником підсобного господарства установи. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Участі у роботі самодіяльних організаціях не приймає. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, у вільний час відвідує православну церкву при установі. Вину свою не визнає.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Необхідною умовою застосування положень ч. 1 ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконачої системи, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від вдування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно п. 1 та п. 2 вищевказаної постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
З особової справи засудженого вбачається, що рішеннями комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 17.01.2014 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, від 23.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, від 23.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі яка не довела свого виправлення.
За весь час відбування покарання ОСОБА_5 отримав 19 стягнень, з яких: 2 стягнення 15.11.2007 року, 21.08.2009 року за зберігання заборонених предметів; 1 стягнення 31.01.2009 року за порушення правил пожежної безпеки; 1 стягнення 08.03.2014 року за вживання продуктів шумування; 2 стягнення 25.05.2010 року, 29.03.2012 року за порушення розпорядку дня; 13 стягнень 27.07.2010 року, 04.09.2010 року, 07.11.2010 року, 02.01.2011 року, 17.10.2012 року, 31.07.2013 року, 01.10.2013 року, 23.02.2014 року, 08.04.2014 року, 18.02.2015 року, 05.06.2015 року, 17.06.2015 року, 11.07.2016 року за порушення встановлених правил. Вісімнадцять стягнень погашені у встановленому законом порядку, одне стягнення знято.
Також, має п`ять заохочень 02.10.2009 року, 30.09.2012 року, 27.05.2017 року, 26.09.2017 року та 21.11.2017 року за сумлінну поведінку і ставлення до парці, за дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, на час звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, фактично відбув 3/4 строку призначеного покарання і має право на пільгу, передбачену ст. 81 КК України.
Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено в судовому засіданні, динаміка та характер допущених засудженим раніше порушень режиму утримання, не дають підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Також з характеристики наданої на засудженого, вбачається, що останній має нестійку поведінку, вину у вчиненому злочині не визнає, що також дає підстави вважати, що засуджений не довів своє виправлення.
Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на даних про його поведінку і ставлення до праці, твердження засудженого про те, що він довів своє виправлення не обумовлене достатніми підставами, оскільки матеріали особової справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, характеристику засудженого за час відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, тому заява засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд, -,
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали оголошено 01.12.2017 року.