справа № 208/446/18
№ провадження 1-кп/208/305/18
ВИРОК
Іменем України
20 лютого 2018 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
22.12.2017 року приблизно о 09:47 год., ОСОБА_4 знаходився у приміщенні реєстратури «Поліклініки сімейної медицини-2», розташованої за адресою: м. Кам`янське, пр. Аношкіна, 29, де побачив на лавочці мобільний телефон «Lenovo А6010», який належить потерпілому ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo А6010».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, викрав з лавки мобільний телефон марки «Lenovo А6010», який належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 66-18 від 11.01.2018 року, завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2480 грн.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що 22.12.2017 року знаходився у реєстратурі поліклініки сімейної медицини для проходження лікарської комісії, підписав деякі документи, забрав верхній одяг з гардеробу та почав вдягатись. Побачив, що на лавочці поруч лежить мобільний телефон, який він поклав в кишеню та поїхав додому. Власник цього телефону йому невідомий, викрав його для особистого користування та повернув на вимогу працівників поліції.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, згідно якої прохав кримінальне провадження розглядати без його участі, цивільний позов ним не заявлений та заявлений не буде.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 185 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, а саме наявність у нього родини, офіційного місця роботи, перше його притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність скарг за місцем проживання, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, не перебування обвинуваченого на обліку лікарів психіатра та нарколога, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у вигляді штрафу в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи № 66-18 від 11.01.2018 року у сумі 143 гривні.
Речові докази:
- диск «Axent CD-R» з інформацією відеозапису від 22.12.2017 року, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон Lenovo A6010, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у нього.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1