Дата документу Справа № 331/1583/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/1583/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/881/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185
ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7
розглянула 14 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в М.Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який на утримання неповнолітніх дітей не має, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальнальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15-ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України,
Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року обставини:
25 січня 2016 року приблизно о 00 години 50 хвилин, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою не встановленого предмету розбили праве переднє пасажирське скло автомобілю "Mercedes Daimler-Benz 190" державний номер НОМЕР_1 білого кольору, припаркованого біля вказаного будинку, проникли до салону вказаного автомобілю, звідки з метою особистого збагачення, та намагались таємно викрасти майно ОСОБА_10 , а саме:
-передню панель від магнітоли "Pioneer DEH-140UB» вартістю 250 гривень;
-сонцезахисні окуляри жіночі білого кольору Н31018 С1-7Н вартістю 42,33 грн.;
-спиртометр/ареометр скляний побутовий 0-960, вартістю 50 гривень;
-прикурювач на автомобіль "Mercedes Daimler-Benz 190" вартістю 382 грн. 50 коп;
-упаковку сухих серветок, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить;
-конверт-листівку, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить,
а всього майна на загальну суму 724 грн. 83 коп., але не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тому що були затриманий працівниками поліції на місці скоєння злочину з викраденим майном.
Крім того, 28 лютого 2016 року приблизно о 18 годин 20 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «Велика Кишеня», який розташований за адресою: м. Запоріжжя вул.Горького буд.71, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перехилившись через перила сходового маршу, який веде на другий поверх будівлі, таємно шляхом вільного доступу зі стелажу намагався викрасти майно ТОВ «Фудмережа», а саме: коректор - стрічку, 5мм*8 м 0//Т, вартістю 21,99 гривень за одиницю товару, у кількості 40 одиниць на загальну суму 733 гривень, чим намагався спричинити матеріальний збиток на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що на виході з магазину був затриманий ОСОБА_11 та переданий робітникам поліції.
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року:
ОСОБА_9 визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст. 15, за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 покарання у вигляді одного року шести місців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2016 року шляхом часткового складання покарань остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у вигляді одного року та одинадцяти місяців позбавлення волі.
Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 11 березня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_9 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11 березня 2016 року до 28 лютого 2017 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.
ОСОБА_9 звільнено з-під варти із залу суду у зв`язку із повним відбуттям призначеного судом покарання, скасувавши обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 7920 грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Як вбачається з вироку, суд при застосуванні принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим та за окремі злочини призначив однакове покарання. На підставі наведеного просить призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців. В іншій частині вирок залишити без змін.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікація дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404, ч. 2 ст. 394 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Разом з цим, доводи прокурора про неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, є слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно правових висновків, викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

З вироку суду вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_9 призначено покарання: за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі та, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2016 року шляхом часткового складання покарань остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у вигляді одного року та одинадцяти місяців позбавлення волі.

Аналізуючи висновки суду в частині призначення покарання ОСОБА_9 за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив помилку, оскільки поглинув покарання, що є однаковими як за видом, так і за розміром, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, та, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни вироку.
В межах доводів апеляційної скарги прокурора, з урахуванням визнання обвинуваченим провини, судова колегія вважає за можливе зменшити призначене ОСОБА_9 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 414, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Призначити ОСОБА_9 ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4