Справа № 461/7319/15-к
Провадження № 1-о/461/10/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2017 м. Львів
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України, -
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України та призначене покарання у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року з мотивувальної частини вироку виключено покликання суду на показання одного зі свідків, в решті вирок відносно ОСОБА_5 залишено без змін.
13 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирок Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишена без змін, а касаційні скарги захисника та засудженого - без задоволення.
12 вересня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 (з уточненнями від 03 жовтня 2017 року та 06 листопада 2017 року) про перегляд кримінальної справи за нововиявленими обставинами. Заявник зазначає, що Галицький суд міста Львова під час розгляду справи допустив неповне з`ясування обставин кримінального правопорушення. Так, в матеріалах справи містилося багато протиріч, яким суд не надав належну оцінку ( у висновках первинних та додаткових експертиз, у поясненнях лікаря-хірурга, допитаного у судовому засіданні); безпідставна дата внесення відомостей до ЄРДР; додаткова експертиза містила неправдиві пояснення; суд першої інстанції не надав оцінку наявності двох різних діагнозів у потерпілої; послався у вироку на неправдиву інформацію лікаря-нейрохірурга та експерта, свідків; не врахував відсутність досудового розслідування як такого;факту, що у додатковій експертизі не було повної інформації, яка містилася у первинній експертизі;не надав оцінки відсутності внутрішніх травм на момент первинного огляду потерпілої; не врахував пояснення, що дружина обвинуваченого пішла з дому в одних речах, а потрапила в лікарню в інших; що потерпіла отримала заробітну плату 26 лютого 2015 року. Судом не задоволено клопотання про проведення ексгумації трупа для встановлення дійсної причини смерті потерпілої, почеркознавчої експертизи для встановлення факту підроблення документів під час досудового слідства. Прокурор та слідчий протягом 10 днів з моменту потрапляння потерпілої до лікарні не відібрали у неї пояснення, порушили правила підслідності.На переконання заявника причиною смерті потерпілої ОСОБА_6 є незаконні дії лікарів та неправильне лікування, що не було предметом дослідження під час судового розгляду. Злочин, за який його засуджено він не вчиняв, а відтак безпідставно відбуває покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 вимоги заяви підтримали. Просили заяву задовольнити, вважаючи зазначені у заявах факти нововиявленими та істотними обставинами для перегляду справи.
Прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_5 заперечив, просив відмовити у задоволенні заяви.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та проаналізувавши матеріали кримінальної справи, суд вважає що заява ОСОБА_7 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2016 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на 9 років.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.05.2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова змінено та виключено з мотивувальної частини вироку покликання суду на показання свідка ОСОБА_9 , в решті вирок відносно ОСОБА_5 залишений без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.12.2016 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19.05.2017 року залишено без змін.
Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення що набрали законної сили можуть бути переглянуті за новоявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами вважаються:
1)штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка потерпілого підозрюваного обвинуваченого , на яких ґрунтується вирок;
2)зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку, ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення ,застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали що належить переглянути.
Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті повинні бути встановлені вироком суду що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів інших нормативно-правових актів якими скасовані закони та інші нормативно - правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
Тобто, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Як вбачається із заяв ОСОБА_5 , останній по суті не згодний з оцінкою доказів у вироку суду, які були предметом дослідження протягом судового розгляду як у суді першої інстанції, так і у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Доводи ОСОБА_5 про те, що суд не надав належну оцінку доказам і допустив неповне з`ясування обставин справи по суті є незгодою з тією оцінкою доказів, яку надав суд в вироку. Тобто, такі доводи не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Суд в вироку надав відповідну оцінку протиріччям в частині точного часу нанесення потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Про ці неточності суд у вироку зазначив «такі неточності у визначенні дати в медичних документах суд пояснює тим, що дати медичним працівникам ОСОБА_6 повідомляла, перебуваючи у хворобливому стані. Дата спричинення тілесних ушкоджень в період з 25 по 26 лютого 2015 року підтверджується також показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким ОСОБА_6 безпосередньо повідомила про побиття її ОСОБА_5 ». Також суд зазначив у вироку, що «суд вважає, що цими показаннями підтверджується орієнтовний час вчинення даного кримінального правопорушення».
З цих самих підстав є необгрунтованими доводи ОСОБА_7 про безпідставність дати внесення відомостей до ЄРДР.
Суд поклав в основу обвинувального вироку послідовні показання потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які довідались про обставини вчинення злочину ОСОБА_5 безпосередньо від потерпілої, які взаємоузгоджуються з іншими доказами в кримінальному провадженні. Покликання суду на ці показання потерпілого та свідків, які не були очевидцями вчиненого злочину, відповідає вимогам закону, оскільки їм були відомі обставини, які підлягають доказуванню. Про обґрунтованість покладання цих показань в основу обвинувального висновку зазначено в ухвалі апеляційної інстанції. Незгода ОСОБА_7 з такою оцінкою не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Оцінюючи доводи ОСОБА_7 про надання неналежної оцінки висновкам первинних та додаткових експертиз, поясненням лікаря-хірурга, наявності в додатковій експертизі неправдивих пояснень, про наявність двох різних діагнозів у потерпілої, про неправдиву інформацію лікаря-нейрохірурга та експерта, про відсутність у додатковій експертизі повної інформації, яка містилася у первинній інформації, про відсутність внутрішніх травм потерпілої на момент первинного огляду потерпілої, про незаконні дії лікарів та неправильне лікування, що не було предметом дослідження судового розгляду суд виходить з наступного. Такі твердження спростовуються висновком судово-медичної експертизи від 06.04.2015 р., показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_15 , оперуючого - лікаря ОСОБА_10 , листом начальника управління охорони здоров`я про відсутність порушень чинного законодавства та ознак неналежного надання медичної допомоги потерпілій. Суди першої, апеляційної та касаційної інстанції надали оцінку щодо законності, належності та допустимості цих доказів, зазначаючи про їх логічність та про можливість надати їм належну правову оцінку. Всі ці докази були предметом дослідження судом, були відомі суду на час судового розгляду та не можуть вважатись нововиявленими.
Доводи ОСОБА_7 про відсутність досудового розслідування як такого є необгрунтованими. Відомості про злочин внесені до ЄРДР та по ним проводилось досудове розслідування згідно з вимогами КПК України, про що свідчать досліджені судом докази, здобуті в передбачений КПК України спосіб під час відповідних процесуальних дій (допити свідків, призначення експертиз, повідомлення про підозру, обрання запобіжного заходу, тощо).
Доводи ОСОБА_7 про неврахування судом пояснень з приводу речей потерпілої, в яких вона було одягнута, з приводу незадоволення судом клопотання про ексгумацію трупа, про час отримання заробітної плати потерпілою, про непроведення судом почеркознавчої експертизи, про невідібрання у потерпілої пояснень суд вважає необгрунтованими з наступних підстав. Незадоволення судом будь - яких клопотань може бути підставою для оскарження дій в апеляційному та касаційному порядку і не може вважатись нововиявленою підставою. Так само не є нововиявленими обставинами «неврахування» судом пояснень або «невідібрання» пояснень у потерпілої. Дата отримання заробітної плати потерпілою, 26.02.2015 р., не спростовує зазначених в сукупності доказів винуватості ОСОБА_7 , тому суд надав оцінку щодо підтвердження орієнтовного часу вчинення даного кримінального правопорушення. Такі доводи ОСОБА_7 не є істотними і не доводять неправильності вироку.
Оскільки, на підтвердження доводів існування істотних обставин для перегляду вироку заявником суду не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у зв`язку безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому, суд керується принципом юридичної визначеності, відповідно до якого жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.
Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 7 днів після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1