Справа № 336/6178/17
Провадження № 1-кп/336/564/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя:
у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малікчобанлі Шемахченкського району республіки Азербайджан, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст..89 КК України не судимого,
звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_8 , який звинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників кримінального провадження.
Потерпілий, обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора.
Водночас захисник зауважив про численні порушення вимог КПК, допущені під час досудового розслідування, в тому числі право обвинуваченого на захист. Зокрема слідчим не були допитані свідки сторони захисту на яких вказував ОСОБА_8 під час проведення слідчих дій.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст обвинувального акту і реєстр матеріалів досудового розслідування, суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, виходячи з наступного.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Однією з умов можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, є відповідність його вимогам КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.
Із преамбули до обвинувального акта і змісту самого обвинувального акта випливає, що обвинуваченим за ним є ОСОБА_8 , але обвинувальний акт містить посилання на кримінально карані діяння ще трьох невстановлених осіб.
Посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на те, що згадані особи є невстановленими, суперечить реєстру матеріалів досудового розслідування, згідно якого їх повідомлено про підозру ( ОСОБА_9 п.32, ОСОБА_10 п.36 та ОСОБА_11 п.39), але інформація про прийняті процесуальні рішення щодо цих осіб наявна лише відносно ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком.
Реєстр матеріалів не містись інформації про прийняті процесуальні рішення стосовно підозрюваних осіб - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як то виділення в окреме провадження через оголошення їх розшук чи направлення обвинувального акту відносно них до суду.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що посилання на попередню змову при вчиненні злочину ОСОБА_8 з невідомими особами не відповідає реєстру матеріалів кримінального провадження та суперечить вимогам до змісту обвинувального акту, в якому, зокрема, повинна бути відображена роль кожного зі співучасників.
Крім того, із змісту обвинувального акту випливає, що ОСОБА_8 разом з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами почали погрожувати фізичною розправою потерпілому ОСОБА_6 та вимагати з останнього гроші в розмірі 35 000 гривень. Далі невстановлена особа повідомила потерпілому, що вони йдуть до квартири та будуть відшукувати там гроші.
З формулювання обвинувачення можна припустити, що співучасники, керуючись спільним умислом на вчинення розбійного нападу, напередодні реалізації цього умислу вдалися до вимагання матеріальних цінностей, поєднаного з погрозами, але, описуючи ці фактичні обставини, слідчий не надає їм правової оцінки.
Також відповідно до обвинувального акту, після описаних подій, зазначені особи в товаристві потерпілого направилися до житла ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_3 , на шляху до якої, в під`їзді будинку, потерпілий повідомив про відсутність наміру впускати співучасників до квартири, у зв`язку з чим його покликав один із невстановлених осіб в руках якого знаходився ніж, і з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, примусив ОСОБА_6 відчинити двері квартири, після чого ОСОБА_8 , з метою подавити волю до опору потерпілого схопив двері руками, і невстановлені особи заштовхали потерпілого до житла і відкрито заволоділи належним потерпілому майном.
Однак формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті свідчить, що прокурором залишилися не встановленими певні обставини, що у свою чергу, позбавляє суд можливості встановити в чому полягала загроза застосування небезпечного насильства, а також, яку загрозу: для життя або для здоров`я потерпілого було висунуто вказаними особами, оскільки в посиланні на виказування погроз слідчий вживає розділовий сполучник чи.
Обвинувачення у такому викладенні є неконкретним, що за своєю правовою природою є, зокрема, і порушенням права обвинуваченого на захист (ст. 20 КПК України).
Єдиним носієм звинувачення є обвинувальний акт, а його недоліки, які втілилися у певних суперечностях та невідповідностях, перешкоджають призначенню справи до розгляду та суперечать загальним засадам кримінального провадження (ст.7 КПК України).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що відповідно до вимог ст.314 КПК України є підставою для повернення його прокурору.
Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_1
Суддя_____________Ю. ОСОБА_12