Справа № 297/1250/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 04.04.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодами про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого. громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи обізнаними із явищем нелегальної міграції у даному регіоні, на початку квітня 2017 погодилися на злочинну пропозицію громадянина України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сприяти їм в організації незаконного, поза пунктом пропуску через державний кордон України, переправлення громадянина Афганістану ОСОБА_9 на територію Угорської Республіки.
Згідно досягнутої злочинної домовленості, ОСОБА_5 , зобов`язувався спільно із знайомим ОСОБА_4 по прибутті з м. Львів на територію Закарпатської областітранспортного засобу із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зустріти їх на власному легковому автомобілі марки «Ford Escort», реєстраційний номерний знак Словаччини « НОМЕР_1 », в обумовленому місці в с. Сюрте Ужгородського району, після чого слідувати попереду і супроводжувати до автозаправної станції у с. Косино Берегівського району, з метою своєчасного виявлення та інформування ОСОБА_8 про появу на маршруті супроводження автомобілів патрульної поліції чи військовослужбовців ДПСУ. При цьому, по прибутті у вказане місце, громадянина Афганістану планувалось передати іншій невстановленій особі, яка безпосередньо здійснить його незаконне переправлення до Угорської Республіки.

03.04.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обідній час прибули та зустріли навпроти гіпермаркету «Ашан», ОСОБА_9 , де останні здійснили посадку у легковий автомобіль «Peugeot 605» реєстраційний номерний знай « НОМЕР_2 », для подальшого слідування у супроводі ОСОБА_8 в напрямку Державного кордону України.

Діючи на виконання вищевказаного злочинного наміру, 03.04.2017 року в післяобідній час ОСОБА_4 на його мобільний номер зателефонував ОСОБА_8 та дав вказівку спільно із ОСОБА_5 очікувати на транспортному засобі в обумовленому місці на його прибуття разом з іноземцем. Того ж дня, у вечірній час, ОСОБА_8 разом із вказаним громадянином Афганістану прибув у с. Сюрте, Ужгородського району, де їх вже очікували на легковому автомобілі марки «Ford Escort» в якому перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на легковому автомобілі марки «Ford Escort», реєстраційний номерний знак Словаччини « НОМЕР_1 », слідували попереду на певній відстані та супроводжували до заздалегідь обумовленого місця транспортний засіб, в якому перебував ОСОБА_8 з іноземцем, де останнього планувалось передати іншій невстановленій особі, яка безпосередньо здійснить незаконне переправлення до Угорської Республіки.

Проте, вказаний злочинний задум ОСОБА_4 та та ОСОБА_5 до кінця здійснити не змогли, оскільки, здійснюючи в такий спосіб супроводження легкового автомобіля марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в напрямку автозаправної станції у с Косино, Берегівського району, о 20 годині 28 хвилин 03.04.2017 року останні були затримані співробітниками УСБУ в Закарпатській області на відрізку ділянки дороги між населеними пунктами Бовтрадь і Шом Берегівського району.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи умисно вчинили сприяння в організації незаконного переправлення через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 332 КК України.
На підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив угоди про визнання винуватості від 31.05.2017 року, які укладені між ним та підозрюваними та просив її затвердити. Згідно вищевказаних угод ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнають обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, та покладення на ОСОБА_4 обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останніх про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисник, також просили затвердити угоду про визнання винуватості та ствердили, що з її змістом повністю погоджується, вину свою беззастережно визнають та укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнають себе винуватими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. ч. 4-5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченим наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Долю речових доказів суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 374 ч. 4, 468, 469, 472- 475 КПК України,
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 04.04.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням відповідно до ч. 1 п. 1, 2 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останніх про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 04.04.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останніх про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia», з сім-карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_4 ;

мобільний телефон марки «Nokia», з сім-карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на словацькій мові серії « НОМЕР_7 », доручення на іноземній мові та свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_10 - повернути ОСОБА_5 ;

автомобіль марки «Ford Escort», р.н.з. Словаччини НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_9 , який згідно акту прийому-передачі переданий на зберігання до гаражу ВГЗ УСБУ в Закарпатській області - повернути ОСОБА_5 ;
мобільний телефон марки «Самсунг», з сім-карткою оператора «Водофон» № НОМЕР_10 , IMEI НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , який переданий під розписку на зберігання, громадянину Афганістану ОСОБА_9 - залишити останньому як власнику.
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1