Ухвала
іменем україни
20 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті з огляду на таке. Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Проте ці положення процесуального закону засуджений ОСОБА_4 залишив поза увагою. У поданій скарзі не навів в аспекті статей 412-414 КПК обґрунтування незаконності вироку та необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він по суті оскаржує невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту, однобічність досудового та судового слідства, що не є предметом касаційного перегляду. Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. З урахуванням зазначеного, прохання засудженого ОСОБА_4 щодо результатів розгляду касаційної скарги, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України,оскільки за результатами розгляду поданої скарги він ставить питання лише щодо вироку суду першої інстанції, однак не ставить питання щодо ухвали апеляційного суду, якою оскаржуваний вирок залишено без зміни.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.
А тому, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, вона залишається без руху.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків не пізніше встановленого судом строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року залишити без руху та надати йому п`ятнадцятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3