ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000547 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, неодруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 у травні 2016 року, у невстановлений день, час та місці, під виглядом фірми, яка займається виготовленням та доставкою меблів, вирішив заволодіти грошовими коштами громадян, таким чином у нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

З цією метою ОСОБА_9 надрукував рекламні календарі, розмістив оголошення на Інтернет-сайту «OLX» та з метою створення впевненості громадян у тому, що фізична особа-підприємець ОСОБА_10 , яка є його матір`ю та яка про наміри ОСОБА_9 не знала, дійсно займається виготовленням та доставкою меблевої продукції, орендував офісне приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

З метою реалізації злочинного умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_9 , 19 травня 2016 року близько 15 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 .? під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до будинку останнього за адресою АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, у вказаний день, час, знаходячись у вказаному будинку ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , який про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_7 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_7 мав сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 28270 грн. Будучи впевненим в правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на виконання умов договору від 19.05.2016 року передав останньому грошові кошти в сумі 28270 грн.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від потерпілого в сумі 28270 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив і не поставив.

Таким чином ОСОБА_9 , шляхом обману заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами в сумі 28270 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 15 серпня 2016 року близько 16 години, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , під приводом надання послуг із виготовлення меблів, прибув до квартири останньої за адресо. АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_8 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_8 мала сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 1000 грн. Будучи впевненою в правдивості слів і щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на виконання умов договору від 15.08.2016 року, передала останньому грошові кошти в сумі 1000 грн.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_8 в сумі 1000 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, під приводом виконання умов договору від 15.08.2016 року, висунув 18.08.2016 року вимогу ОСОБА_8 про необхідність додаткової сплати грошових коштів в сумі 19925 грн. Будучи впевненою у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , на виконання умов договору від 15.08.2016 року ОСОБА_8 18.08.2016 року перерахувала на банківську картку ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , дані якої надав ОСОБА_9 , яка в останнього перебувала в користуванні, грошові кошти в сум 10994 грн., 22.09.2016 року перерахувала 6280 грн. та 23.08.2016 року перерахувала ще 2651 грн.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_8 в сумі 19925 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами в сумі 20 925 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 18 серпня 2016 року, близько 16 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останньої, за адресою: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_6 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_6 мала сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 11000 гривень. Будучи впевненою у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , на виконання умов договору від 18.08.2016, передала останньому грошові кошти в сумі 11 000 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_6 в сумі 11000 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 11000 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 09 вересня 2016 року, близько 15 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останньої, за адресою: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_6 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_6 мала сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 11600 гривень. Будучи впевненою у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , на виконання умов договору від 09.09.2016, передала останньому грошові кошти в сумі 11 600 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_6 в сумі 11600 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 11600 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 12 вересня 2016 року, за попередньою домовленістю із ОСОБА_11 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останньої, за адресою: АДРЕСА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_11 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_11 мала сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 2300 гривень. Будучи впевненою у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , на виконання умов договору від 12.09.2016 року, передала останньому грошові кошти в сумі 2300 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_11 в сумі 2300 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі 2300 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 08 жовтня 2016 року, близько 10 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_12 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останньої, за адресою: АДРЕСА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_12 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_12 мала сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 8 000 гривень. Будучи впевненою у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , на виконання умов договору від 18.10.2016, передала останньому грошові кошти в сумі 8 000 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_12 в сумі 8000 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_12 , а саме грошовими коштами в сумі 8000 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 17 січня 2017 року, близько 17 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_13 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останнього, за адресою: АДРЕСА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаному будинку, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_13 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_13 мав сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 6300 гривень. Будучи впевненим у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , на виконання умов договору від 17.01.2017, передав останньому грошові кошти в сумі 6300 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_13 в сумі 6300 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_13 , а саме грошовими коштами в сумі 6300 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою реалізації злочинного умислу на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_9 , 25 березня 2017 року, близько 16 години, за попередньою домовленістю із ОСОБА_14 , під приводом надання послуг з виготовлення меблів, прибув до квартири останнього, за адресою: АДРЕСА_9 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, у вказаний день та час, знаходячись у вказаному будинку, ОСОБА_9 від імені ФОП ОСОБА_10 , якій про дії останнього нічого не було відомо, уклав з ОСОБА_14 договір про виготовлення та доставку меблів, який в подальшому наміру виконувати не мав. Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_14 мав сплатити ОСОБА_9 аванс в розмірі 3360 гривень. Будучи впевненим у правдивості слів та щирості намірів ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , на виконання умов договору від 25.03.2017 року, передав останньому грошові кошти в сумі 3360 гривень.

Отримавши у такий спосіб грошові кошти від ОСОБА_14 в сумі 3360 грн., доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 місце скоєння злочину залишив, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, а меблі відповідно до умов укладеного договору не виготовив та не поставив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_14 , а саме грошовими коштами в сумі 3360 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково в сумі 500 грн. і пояснив, що дійсно за обставин, зазначених в обвинувальному акті він, шляхом обману заволодів коштами потерпілих. Причиною вчинення злочинів стала гостра необхідність в грошових коштах, а саме необхідністю розрахуватися з боргами, які виникли внаслідок хвороби його матері. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії:

-за ст. 190 ч.1 КК України, які виразилися у заволодінні чужим майно, шляхом обману (шахрайство);

-за ст. 190 ч.2 КК України, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ст. 190 ч.1 КК України, згідно з ч.2 ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, ст. 190 ч.2 КК України, згідно ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, частково відшкодував матеріальну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, має молодий вік, критично ставиться до вчиненого.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Гайсинського районного відділу з питань пробації Вінницької області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства та виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальної правопорушень.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статей, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 подали цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди, а потерпіла ОСОБА_6 ще висунула вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення.

В обґрунтування позову на відшкодування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що внаслідок злочину їй спричинено моральні страждання, які виразилися в тому, що вона змушена була виїхати з місця свого проживання, оскільки була позбавлена можливості користуватися кухнею. Проживаючи в селі вона витрачала додаткові кошти на придбання палива, оскільки будинок опалювався лише дровами. В послідуючому вона повернулася додому і не мала газової плити, їй прийшлося придбати електричну плиту, а це додаткові витрати, які вона понесла внаслідок дій обвинуваченого. Через постійні хвилювання, в неї загострилися хронічні хвороби, погіршилося самопочуття. Вважає, що діями обвинуваченого їй спричинено моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки потерпіла понесла моральні страждання, у зв`язку з неможливістю тривалий час користуватися своїми грошовими коштами та необхідністю витрачати додаткові кошти.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 визначити в сумі 2000 грн.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення почеркознавчої експертизи, в сумі 1979,20 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою потерпілою ОСОБА_6 судового збору, суд в порядку ст. 122 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

-за ст. 190 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі;

-за ст. 190 ч.2 КК України 3 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь:

-ОСОБА_6 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. на відшкодування матеріальної, 2000 (дві тисячі) грн. - моральної шкоди та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судових витрат;

-ОСОБА_8 18925 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. на відшкодування матеріальної шкоди;

-ОСОБА_7 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення почеркознавчої експертизи, в сумі 1979,20 грн.
Речові докази: оригінали договорів, які передані на зберігання потерпілим, залишити в їх користуванні; СД-диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1