Справа № 740/4073/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/253/2018
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001179,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Деснянським районним судом м. Чернігова:

1) 30.06.2011 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

2) 04.04.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 15.08.2013 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

24.05.2016 року був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк - 1 рік 3 місяці 17 днів позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднане невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.08.2013 року і за сукупністю вироків остаточно призначене покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 22 серпня 2017 року близько 11 год. з метою крадіжки чужого майна прибув до домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу, за допомогою ключа, про місце знаходження якого йому було відомо заздалегідь, потрапив до приміщення господарської будівлі, звідки повторно, таємно викрав кутову шліфувальну машинку торгової марки «Витязь модель МШУ 125-950» вартістю 472,12 грн., перфоратор торгової марки «BLAUKRAFT модель ВРН 750» вартістю 1050 грн., кутову шліфувальну машинку торгової марки «BLAUKRAFT модель BWS 180-1800» вартістю 1500 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3022,12 грн.

22 серпня 017 року близько 14 год. ОСОБА_6 , знову прибув у домогосподарство ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу з приміщення господарської будівлі, повторно, таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів вартістю 400 грн., частково заповнений медом вагою 55 кг вартістю 90 грн. за 1 кг, загальною вартістю 4950 грн., та тензометр марки «Grunhelm GR-45» вартістю 1647 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 6597 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначену судом міру покарання, мотивуючи тим, що при обранні міри покарання суд не в повній мірі врахував відсутність претензій з боку потерпілого та відсутність цивільного позову про відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти аргументів обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 , вчиненому повторно, в апеляційній скарзі не оспорюються. Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами ст. 349 КПК України, в скороченому порядку.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, особу винного, який поряд з каяттям та сприянням в розкритті злочинів, не бажає вести законослухняного способу життя, нові злочини вчинив під час умовно-дострокового звільнення від покарання, і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого не є тими обставинами, що знижують суспільну небезпечність особи винного та вчиненого ним злочину. Крім того, викрадене майно потерпілому повернуте лише частково, що не позбавляє його можливості звернутись з цивільним позовом після набранням вироку законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, що позитивно характеризують обвинуваченого, який як особа працездатного віку, суспільно-корисною працею не займається, не має міцних соціальних зв`язків.

Призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, суд першої інстанції до нового покарання, з невідбутого в 1 рік, 3 місяці 17 днів позбавлення волі, частково приєднав лише 3 місяці позбавлення волі.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі та умовно-достроково звільнена від покарання, під час якого вчинила нові злочини, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання тільки у виді позбавлення волі.

Отже, прохання обвинуваченого про зниження терміну покарання не може бути задоволене, з огляду на навмисний характер злочину, особу обвинуваченого, його негативну характеристику, негативні соціальні зв`язки та схильності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11