Справа № 597/72/18
Провадження № 1-кп/597/16/2018
ВИРОК
"01" лютого 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пожежа Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.190 ч.1 КК України, як шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.190 ч.1 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 19 січня 2018 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 обумовлену в ній міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Вислухавши строни кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам статей 63, 75, 76 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому за ст.190 ч.1 КК України узгодженої сторонами угоди виду та міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за за даною статею у виді 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: підпис
Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1