АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Арарат, Арменія, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Свої вимоги апеляційної скарги адвокат мотивує тим, що ухвала слідчого судді в порушення вимог ст. 196, 370, 372 КПК України належним чином не вмотивована, як в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і в частині розміру суми застави. Вказує на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 за своєю формою і змістом не відповідає вимогам п.п.4,6 ч.1 ст.277 КПК України, оскільки в ньому відсутнє викладення фактичних обставин кримінального правопорушення щодо ОСОБА_7 , в тому числі відсутні вказівки на час, місце вчинення правопорушення, а також інші суттєві обставини, які відомі на час повідомлення про підозру. Вказує на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких доказів обґрунтованості підозри та на відсутність підстав для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах шістдесяти днів починаючи з 12 годин 10 хвилин 22 серпня 2017 року до 00 годин 01 хвилин 20 жовтня 2017 року, з визначенням застави у розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатної особи, у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні доведені ризики, які є метою запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Підозрювана ОСОБА_9 в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Захисник підозрюваної - ОСОБА_6 пояснив суду, що ОСОБА_9 звільнена з-під варти та перебуває на лікуванні в медичному закладі та про проведення розгляду без її участі не заперечував. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника без участі підозрюваної відповідно до вимог ст.405 КПК України, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення її становища.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 22 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання розробленого ОСОБА_10 плану злочинної діяльності, направленого на заволодіння грошовими коштами фізичних осіб шахрайським шляхом в особливо великих розмірах, групою осіб у складі громадян України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які зареєстрували ПП «НАФТОГАЗ ІНВЕСТ», ПП «Трансгазінвєст», ПП «УКРСТРОЙІНВЄСТ» та вступили у змову з посадовими особами страхової компанії ТДВ «СК «Промінвест», розробили бланки договорів позики грошових коштів, протягом 2016-2017 рр. орендували офісні приміщення у АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 ; у АДРЕСА_5 ; у м. Харкові по вул. Мироносицька, 89, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ; у АДРЕСА_8 , в яких розмістили членів злочинної групи, які, працюючи під виглядом кредитних спеціалістів, безпосередньо шляхом обману, під виглядом укладення кредитних та страхових договорів, мали здійснювати злочинну діяльність, направлену на заволодіння грошовими коштами громадян, які звертались до офісів цих компаній для отримання кредиту.

Залучені до злочинної діяльності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які діяли у якості так званих кредитних спеціалістів, в тому числі ОСОБА_7 , яка виконувала роль оператора «Саll-центру», та спонукала громадян до внесення страхової суми позики, не маючи дійсного наміру укладати договір кредитування з громадянами України, тобто не бажаючи настання реальних правових наслідків за цим договором, схиляли громадян України перед укладанням кредитного договору до перерахування грошових коштів у розмірі від 2 000,00 до 10 000,00 гривень на рахунки страхової компанії, одночасно роз`яснюючи, що ця сума нібито є гарантією укладання договору та її в подальшому буде повернуто разом з нарахуванням кредитних коштів на особисті рахунки громадян.

Після проведення оплати громадянами, яким зазначені кредитні спеціалісти обіцяли видачу кредитів, та пред`явлення ними квитанції про сплату у розмірі вказаних в рахунку грошових коштів, кредитним спеціалістом з ними укладалися договір позики грошових коштів та договір страхування життя.

Отже, на виконання розробленого та доведеного до усіх учасників групи плану злочинної діяльності вищевказані особи, використовуючи найману працю так званих кредитних спеціалістів, вводячи людей в оману, які бажали отримати кредит, використовуючи кредитний договір та договір страхування, за яким громадянин мав перерахувати грошові кошти за начебто користування кредитом, як інструмент досягнення злочинної мети організованої групи, протягом 2015-2017 рр. умисно, за попередньою змовою групи осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під приводом кредитної установи, шляхом обману заволоділи грошовими коштами громадян на загальну суму 6 000 000 (шість мільйонів) гривень, що перевищує 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та становить особливо великий розмір.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитом свідка ОСОБА_17 ; протоколом обшуку від 29 червня 2017 року; протоколом огляду від 03 липня 2017 року; допитом підозрюваної ОСОБА_13 ; протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_11 від 17 липня 2017 року; іншими речовими доказами в сукупності у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваної виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштована, утриманців не має, тобто не має тісних соціальних зв`язків, її чоловіку також повідомлено про аналогічну підозру.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваної узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
При розгляді клопотання слідчим суддею з додержанням правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі Харченко проти України, розглянуто можливість застосування щодо підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено вмотивовано з урахуванням дійсних обставин вчиненого правопорушення та положень ч. 4 ст.182 КПК України.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого суддіБабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: