У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
26 січня 2018 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні №0000298 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням відповідних обов`язків .

Не погодившись з вироком, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги захисника, вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, що надає підстави залишити її без руху.

Зокрема, за вимогами ст.396 КПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів тощо. Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Якщо особа не бажає брати участь у апеляційному розгляді, вона зазначає це в апеляційній скарзі.

Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Вказані вимоги закону захисником виконані не в повній мірі.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 5, 6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Випадки, за яких суд апеляційної інстанції вправі ухвалити чи постановити одне з вищевказаних процесуальних судових рішень, регламентовані та описані у ст.ст. 408-422 КПК України.

З прохальної частини апеляційної скарги захисника убачається, що він просить скасувати обвинувальний вирок відносно ОСОБА_2 та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

За вимогами ст..420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Зі змісту вказаної норми закону слідує, що суд апеляційної інстанції вправі постановити новий вирок, коли це погіршує становище обвинуваченого.

До того ж, за вимогами ч.1 ст.421 КПК, ставити питання про скасування обвинувального вироку суду першої інстанції з постановленням нового у цих випадках вправі тільки прокурор, потерпілий чи його представник.

Крім того, з апеляційної скарги захисника не видно, які ж його вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому все ж таки полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного вироку. Як убачається із апеляційної скарги, захисник в ній зазначає, що під час розгляду судом першої інстанції не було допитано свідка та не були досліджені речові докази у справі, не були взяті до уваги інші письмові докази та покази інших свідків, що суд першої інстанції не звернув увагу на очевидні порушення вимог процесуального закону, які були допущені органами досудового розслідування. Разом з тим, захисник не розкриває суть зазначених, на його думку, порушень, не зазначає, які факти підтверджують вказані докази тощо, не зазначає чи потрібно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження , відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК.

У ч.5 ст.396 КПК також зазначено, що, якщо апеляційну скаргу подає захисник, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Зазначені вимоги закону захисник, подавши апеляційну скаргу, не виконав.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні№0000298 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.240 КК України - залишити без руху.

Надати захиснику адвокату ОСОБА_3 10 (десять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1