Справа № 359/716/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/69/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 12.02.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , затриманого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано тимчасовий арешт щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації,

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали слідчого судді, 29 січня 2018 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту щодо затриманого ОСОБА_10 , обґрунтовуючи тим, що 27 січня 2018 року о 12 годині 40 хвилин працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться в БД Інтерпол «Розшукуваних державами-членами міжнародної організації кримінальної поліції (МОКП) Інтерпол» у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Так, відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 21.08.2017 року винесеної слідчим СЧ СУ УМВД Росії по Ханти-Мансійському автономному округу-Югре, громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.

Згідно з постановою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 24.08.2017 року винесеною суддею Мегіонського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри, постановлено обрати по відношенню до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації ОСОБА_11 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, а саме за участь в незаконних збройних формуваннях не передбачених законом, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 2 ст. 260 КК України (створення не передбачених законом збройних формувань або участь у їх діяльності), який є тяжким злочином, максимальний строк покарання за який передбачено у вигляді до 8 років позбавлення волі, та який є екстрадиційним злочином.

Ухвалою Бориспілського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_8 тимчасовий арешт на 40 діб.

Свою ухвалу слідчий суддя обґрунтував тим, що 27 січня 2018 року працівниками прикордонної служби України затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться у міжнародному розшуку за обвинуваченням у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ, який є екстрадиційним злочином та стосовно якого постановлено обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не знайшов підстав для відмови в застосування тимчасового арешту до ОСОБА_8 , а тому клопотання прокурора підлягало до задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відмовити. Звільнити ОСОБА_8 з під варти.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що порівняння статті КК РФ та КК України є припущенням прокурора. Відповідність даних статей не підтверджена належними доказами. Вважає, що будь-яких даних про те, що за нібито вчинений злочин ОСОБА_12 за законодавством України передбачене покарання у виді позбавлення волі, прокурором не надано, у суді першої інстанції даний факт не доведено жодним належним доказом. Прокурором була зазначена обставина про відповідність положень ч. 2 ст. 208 КК РФ та ч. 2 ст. 206 КК України, однак не доведена належним доказом, що в розумінні КПК України та Конституції України є припущенням, на основі якого не може ґрунтуватись судове рішення. Суду надана роздруківка з сайту Інтерпол про розшук ОСОБА_13 без належного перекладу. Крім того, ОСОБА_14 не було вручено клопотання про застосування тимчасового арешту російською мовою. Суд також не вручив ОСОБА_14 ухвалу російською мовою, чим останній був позбавлений права на захист.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що в доданих матеріалах так і в самій справі відсутні документи які підтверджують повноваження захисника, та те що ОСОБА_15 є адвокатом. Вважає що затримання та розгляд застосування тимчасового арешту відбулось за відсутності захисника. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 затримали у зв`язку з необхідністю екстрадиції та притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 115 КК РФ за що не передбачається позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення затриманого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Частиною 4 вищезазначеної статті передбачено, що до клопотання про застосування тимчасового арешту додаються: 1) протокол затримання особи, 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Частиною 6 передбачено, що при розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 6 ст. 583 КПК України, перевірив наявність протоколу про затримання особи, документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентними органами іноземної держави, наявність документів, що підтверджують особу затриманого та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до громадянина ОСОБА_8 тимчасового арешту на строк 40 діб, з яким колегія суддів погоджується.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_14 в порушення законодавства не було вручено клопотання про застосування тимчасового арешту, то вони є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься розписка ОСОБА_13 про отримання клопотання на українській та російській мові ( а.с. 2).

Крім того, ОСОБА_8 відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства було призначено захисника, який, згідно доручення ( а.с. 10), приймав участь при затриманні та оформленні протоколу. За умови розяснення затриманому його прав та участі захисника в затриманні та оформленні протоколу про затримання особи розбіжності в номерах статтей за КК РФ на думку колегії суддів в даний час не можуть бути достатньою підставою для звільнення особи з під арешту.

В судовому засіданні суду першої інстанції приймав участь перекладач та захисник, а тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи про порушення права на захист спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Щодо відповідності статей КК РФ та КК України, то в клопотанні про застосування тимчасового арешту зазначалась ст. 208 КК РФ та ст. 260 КК України диспозиції та санкції яких суттєво не відрізняються, що свідчить про те, що ст. 208 КК РФ відноситься до екстрадиційних злочинів.

Порушень кримінально процесуального законодавства, які б були достатньою підставою для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4