Справа № 308/9449/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:
Ужгородський МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про вирішення питання застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2015 року.

Подання вмотивоване тим, що за час відбування покарання та перебування на обліку в Ужгородському МРВ з питань пробації засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст.286 КК України, виконував добре. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому на нього поширюється дія ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році»

У зв`язку з вищенаведеним, представник Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд подання задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2015 року на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році»

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив подання задовольнити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинити нового злочину. Відповідно ст.76 п.2,3 ч.1 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року, питання про застосування амністії щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, судом вирішується за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , є необережним злочином та відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких. Кримінальне правопорушення було вчинено 30 червня 2015 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно з пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 06.10.2003 року, якому не виповнилося 18 років та щодо якого він батьківських прав не позбавлений. Засуджений ОСОБА_5 за період виконання вироку суду до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, проти застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році » не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та матеріали подання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового покарання призначеного йому вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2015 року на підставі п. «в» ст. Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст.85 КК України, ст.ст.1 п.«в», 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного та додаткового покарання призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2015 року на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1