Справа № 500/3958/17
Провадження № 1-кп/500/360/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001408 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, незаміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 12 травня 2017 року, близько 23.00 години, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно, нанесла ОСОБА_5 удари (не менше чотирьох) обома руками в область обличчя, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців на спинці носа в середній третині, на верхній та нижній повіці лівого ока, на верхній та нижній повіці лівого ока, на верхній нижній повіці правого ока, в лівій величній області, які згідно висновку судово-медичного експерта № 251 від 13 червня 2017 року, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше ніж шість днів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми діями вона вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе визнала в повному обсязі та пояснила, що потерпілу не знала. Це було в травні, вона повернулася з базару, та сусіди сказали, що ОСОБА_6 була у них вдома. Вона пішла розбиратися з ОСОБА_6 , нанесла їй два удари кулаком в око, по ребрах не била її. Чоловік бив її через те, що вона проганяла потерпілу. Наразі вона ні з ким не проживає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 не знала. Чоловік обвинуваченої у неї працював. Вона не знала, що він одружений. Коли обвинувачена прийшла до неї розбиратися, вона була у подруги. Обвинувачена почала бити її по обличчю, а коли вона впала, то била її по ребрах. Через два дні викликали швидку допомогу, через те що вона не могла вставати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої, потерпілої та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, крім визнання нею своєї вини підтвердилась в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України за ознаками нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до п.в ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Також, згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середню ймовірність вчинення повторно правопорушення, а тому перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк вважається можливим у зв`язку з висловленням обвинуваченої бажання змінити свою поведінку та визнання своєї вини. В разі, якщо обвинувачена буде визнана судом винною у скоєному правопорушенні і до неї буде застосоване покарання не пов`язане з позбавленням волі, то як клієнту пробації їй може бути надана наступна допомога: сприяти супроводу щодо надання соціальних послуг; психологічна допомога; залучення благодійних фондів для надання підтримки. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушниці від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушницю обов`язків, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи те, що суд визнає винною ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, має трьої неповнолітніх дітей на день набрання чинності ЗУ «Про амністію. У 2016 році», обвинувачена ОСОБА_4 згодна на застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році», тому суд звільняє ОСОБА_4 від покарання у виді штрафу.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В силу п.в ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1