Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/284/18

Справа № 711/759/18

21 лютого 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Черкаської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить: 1) зобов`язати посадових осіб прокуратури Черкаської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.2 ст.375 КК України, за фактом вчинення таких злочинів суддею ОСОБА_5 та ін., де залучити ОСОБА_4 як потерпілу та надати їй витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; 2) зобов`язати посадових осіб прокуратури Черкаської області доручити проведення досудового розслідування по такому кримінальному провадженню детективам Національного антикорупційного бюро України; 3) зобов`язати орган досудового слідства розпочати досудове розслідування по такому кримінальному провадженню та повідомити ОСОБА_4 у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що прокурор неправомірно не здійснив реєстрацію в ЄРДР відомостей, викладених в заяві ОСОБА_4 від 07.12.2017р. щодо вчинення суддею Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_5 дій, які містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст.366, 367, 375 КК України.
В судовому засіданні заявник підтримала вимоги скарги і просила її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги. Пояснив, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не було внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , оскільки її заява не містить даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, та фактичне існування доказів, що підтверджують реальність кримінально-карного діяння. Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.
Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 07.12.2017р. заявник подала до НАБУ заяву про злочини, в якій повідомила, що під час розгляду в Апеляційному суді Черкаської області судової справи №22-ц/793/13/2015 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про поділ будинку в натурі та проведення розрахунку вартості часток головуючим по справі суддею ОСОБА_5 було вчинено ряд злочинних дій, які полягають у наступному: оформлення різних за своїм змістом копій остаточного судового рішення за наслідками розгляду справи (в копії судового рішення символи, що мають містити цифрове позначення, замінені різними граматичними знаками, а за текстом рішення відсутнє виділення деяких слів жирним шрифтом); несвоєчасне опублікування рішення суду по даній справі (дата постановлення рішення 14.05.2015р., а відправлено для опублікування 26.05.2015р.); невідповідність резолютивної частини рішення суду судовій практиці застосування норм права при вирішення подібних спорів. Такими діями судді ОСОБА_5 заявнику завдано шкоди (моральних та психічних страждань) внаслідок створення загрози втрати майна та права на земельну ділянку. Отже заявник вважає, що в діях судді ОСОБА_5 містяться ознаки злочинів, передбачених ст.ст.366, 367, 375 КК України, а тому просила внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по даних обставинах.
Зазначена заява була направлена з НАБУ до Генеральної прокуратури України для розгляду по суті, про що було повідомлено заявника.
22.12.2017р. заяву ОСОБА_4 передано до прокуратури Черкаської області для розгляду відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.
15.01.2018р. прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 направлено лист ОСОБА_4 за №04/2/2-169-14 (17/7-106вих-18) про те, що відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси 11.01.2018р. вже розпочато досудове розслідування в рамках кримінальних проваджень №0000004 та №0000005 по обставинах вчинення службовими особами Апеляційного суду Черкаської області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 367 КК України за фактами та подіями, викладеними в заяві від 07.12.2017р. . В частині, що стосується ознак злочину, передбаченого ст.375 КК України, то підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, оскільки викладені обставини не містять даних про вчинення злочину.
Не погоджуючись з такими діями прокурора заявник звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою.
Визначаючи обґрунтованість вимог скарги варто звернути увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Необхідність існування судового порядку оскарження даного виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст.214 КПК України обов`язку прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Зазначений обов`язок прокурора не вимагає оцінки ним такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, у разі наявності у заяві чи повідомленні відповідних та достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, підставою для задоволення скарги є встановлення факту звернення із заявою та констатація факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку.
Разом з тим, наданню оцінки змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передує певний порядок подання такої заяви. Системний аналіз положень ст.214 та 303 КПК України свідчить, що передумовою задоволення скарги про дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, є встановлення факту відповідного звернення заявника до конкретної посадової особи, дії чи бездіяльність якої оскаржується. Оскільки обов`язку прийняття рішення про внесення відомостей до ЄРДР кореспондує реалізація заявником права на звернення до уповноваженої особи з повідомленням про вчинення злочину.
В судовому засіданні встановлено, що заявник не звертався до прокуратури Черкаської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України, а відтак не може оскаржувати дії чи бездіяльність такого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі поданої заявником до іншого органу заяви про вчинення кримінального правопорушення.
В цьому контексті слід звернути увагу, що порядок взаємовідносин між правоохоронними органами щодо розгляду заяв та повідомлень про злочини не передбачає можливості передання таких заяв чи повідомлень за належністю до інших правоохоронних органів, зокрема до іншого прокурора. Такий підхід до вирішення порушеного перед прокурором процесуального питання не відповідає положенням ч.7 ст.214 КПК, згідно з якою для дотримання правил підслідності (в тому числі за територіальною ознакою) передання наявних у прокурора матеріалів провадження має здійснюватись ним після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, а не до цього. Також варто зауважити, що будь-яка перевірка заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.
Заявник звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до НАБУ, отже зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 07.12.2017р. існує саме у слідчого такого органу, який зобов`язаний не пізніше 24 годин з моменту отримання заяви вчинити відповідні дії, передбачені ст.214 КПК України.
У свою чергу після прийняття прокурором іншої прокуратури від Генеральної прокуратури України відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення, внесення відомостей до ЄРДР таким прокурором обумовлюється його обов`язком вносити відповідні відомості у разі самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Самостійне виявлення прокурором таких обставин передбачає в обов`язковому порядку надання їм оцінки за його внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності встановлених ним обставин для прийняття відповідного процесуального рішення та вчинення, передбаченої ст.214 КПК України дії.
Невнесення прокурором ОСОБА_9 відомостей до ЄРДР обумовлено її суб`єктивною оцінкою викладених в заяві ОСОБА_4 від 07.12.2017р. обставин і ґрунтується на закріплених законом засадах діяльності судів і суддів, а також встановленою законом забороною втручатись в таку діяльність. Такі дії відповідають приписам ст.ст.126, 129-130 Конституції України та положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
В цьому контексті слід звернути увагу, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Отже власно сумніви заявника щодо законності судового рішення не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, якщо ці сумніви не підтверджені об`єктивними даними, тобто обставинами, які підтверджуються належними доказами.

Посилання заявника на розбіжність прийнятого судом рішення із судовою практикою вирішення подібних спорів, як обставину що свідчить про очевидну неправосудність незаконність судового рішення, є необґрунтованими, оскільки судова практика не є джерелом права і, згідно діючого станом на 14.05.2015р. цивільно-процесуального законодавства, суд мав право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Таким чином, припущення заявника про постановлення суддею завідомо неправосудного рішення ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки злочинність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо постановлення суддею завідомо неправосудного рішення не є безумовним свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади. Достовірність такого припущення має бути встановлена у передбаченому законом порядку (перегляд судових рішень, дисциплінарне провадження щодо судді тощо) і лише у разі підтвердження допущення суддею порушень законодавства можна обґрунтовано припускати про можливість вчинення кримінально караного діяння, що є підставою для здійснення кримінального провадження.

За таких обставин прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок внесення відомостей до ЄРДР, а тому вимоги про покладання на прокурора обов`язку внести відомості до ЄРДР задоволенню не підлягають.
Інші вимоги скарги є похідними від вимоги про внесення відомостей до ЄРДР, а тому також не підлягають до задоволення.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 26 лютого 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1