Дата документу Справа № 320/357/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1169/17
Єдиний унікальний № 320/357/17-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006878 від 28.12.2016, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року та остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді 4 /чотирьох/ років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання - 28 грудня 2016 року з 22-00 год.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року по 29 березня 2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 28.12.2016, приблизно о 20-00 год., знаходячись біля будинку № 53 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 в ході раптового виниклого умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, відкрито, шляхом ривку з рук потерпілої ОСОБА_9 викрав належне їй майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2043 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційний суд змінити вирок місцевого суду щодо нього, врахувати його щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, матері пенсійного віку, а також відсутності претензій з боку потерпілої, та призначити більш м`яке покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченогоОСОБА_8 вірно кваліфіковані місцевим судом зач.2 ст.186 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи міру покаранняОСОБА_8 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_8 раніше судимий за корисливі злочини, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, характеризується задовільно, але визнав свою провину у скоєнні злочину і щиро покаявся. Приймаючи до уваги зазначені обставини, визнавши щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, і не встановивши обставин які його обтяжують, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

При цьому суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення. З розміром призначеного покарання повністю погоджується і колегія суддів. Обставини, на які апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції при ухваленні вироку частково були враховані, тому покарання було призначено в мінімальних межах, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Призначення меншого розміру покарання, про який просить апелянт, можливий лише за умови застосування положень ст.69 КК України, однак наявність на утриманні неповнолітньої дитини і матері пенсійного віку, в сукупності з існуванням інших обставин, які характеризують особу обвинуваченого, на переконання колегії суддів, не дають підстав для застосування положень ст.69 КК України, тим більше, що на підтвердження цих доводів апелянт не надав жодного доказу і в самій апеляційній скарзі не ставив питання про застосування положень ст.69 КК України.

Судом першої інстанції вважає, що до призначеного покарання також було правильно частково приєднано частину невідбутого покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, з 21червня 2017 року по 23 жовтня 2017 року у розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно у розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, з 21червня 2017 року по 23 жовтня 2017 року у розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5