Справа № 755/2198/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" липня 2017 р.слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014436 від 21.09.2015 року, про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-21.09.2009 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 189 КК України на 2 роки позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в:

14 липня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, придбав предмет схожий на штик-ніж, який відноситься до клинкової холодної зброї. При цьому ОСОБА_4 , усвідомивши, що даний предмет являється клинковою холодною зброєю., не маючи на те відповідного дозволу, взяв його із собою та у подальшому почав носити та зберігати, у невстановленому досудовим слідством місці, з метою самозахисту, чим вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання клинкової холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, продовжуючи свою незаконну діяльність ОСОБА_4 , 21.09.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Дарницький вокзал» в м. Києві, увійшов до салону автобуса який рухається за маршрутом № НОМЕР_1 , при цьому на ремені одягнутому на ньому, став носити штик-ніж. Цього ж дня, тобто 21.09.2015 року, о 16 годині 30 хвилин, вийшовши з салону вищевказаного автобусу та знаходячись на зупинці громадського транспорту «Інститут Хімії» за адреою: м. Київ, Харківське шосе, 17 під час проведення огляду місця події, у присутності двох понятих, поряд із ОСОБА_4 на землі співробітниками міліції було виявлено та вилучено штик- ніж, який ОСОБА_4 , незаконно носив, без передбаченого законом дозволу, однак побачивши працівників міліції встиг його позбутись, викинувши на землю, безпосередньо перед початком огляду місця події.

Згідно висновку експерта № 1924 від 22.09.2015 року: предмет схожий на ніж, вилучений 21.09.2015 року за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 17 виготовлений за типом штик-ножа зразка 1895р. до гвинтівки системи Манліхера зразка, 1895 р. (Угорщина) є військовою зброєю та відноситься до клинкової холодної зброї. Штик-ніж виготовлено заводським (промисловим) способом з внесенням змін (укорочення клинка, зміна плашок).

У судове засідання ОСОБА_4 та прокурор не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст.189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу, розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
В силу ст.189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу, слідчий суддя розглядає у закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор додає до клопотання про надання дозволу на затримання особи з метою приводу документи, які підтверджують зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України обставини.
В супереч Глави 18 КПК України, в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що підозрюваному ОСОБА_4 , під час досудового розслідування обрано запобіжний захід з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Крім того, в супереч п.1 ч.2 ст.188 КПК України, слідчим до клопотання не додано копію клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Керуючись вимогами ст.ст.188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014436 від 21.09.2015 року, про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: