Справа № 529/919/17
УХВАЛА
про застосування заходів медичного характеру
02 листопада 2017 року

Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді:ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю прокурораОСОБА_3
захисника та потерпілої адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька клопотання слідчого СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, невійськовозобов"язаного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , страждає психічними розладами та розладами поведінки внаслідок вживання алкоголю стан відміни, вчинив суспільно-небезпечне діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

Так, ОСОБА_6 , 01. 08. 2017 року, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи на місцевому цвинтарі, в с. Орданівка Диканського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, демонструючи свої негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті померлих, підпалив поховальні вінки та квіти на могилі, в якій похований ОСОБА_7 , осквернивши таким чином шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

Прокурором Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури підтримано клопотання слідчого СВ Диканського ВП ГУНП В Полтавській області про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта № 367 від 19. 08. 2017 року ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Думку прокурора в судовлму засіданні підтримала потерпіла ОСОБА_5 , яка приймала участь у розгляді справи.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився через загострення хвороби.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 506 КПК України якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.

Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, у відповідності до ч. 1 ст. 512 КПК України не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

У судовому засіданні були досліджені докази, а саме :

- заява потерпілої ОСОБА_5 від 02. 08. 2017 року про вчинення наруги над могилою, де поховано її померлого сина ( а.с. № 25);

- протокол огляду місця події від 03. 08. 2017 року з якого вбачається, що під огляду території цвинтаря на окраїні с. Орданівка Диканського району Полтавської області було виявлено сліди горіння вінків та квітів на могилі ОСОБА_7 (а.с. № 26-32);

- показаннями в суді потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 25. 07. 2017 року на новому кладовищі, в с. Орданівка Диканського району Полтавської області було поховано її сина. Так, вона часто відвідувала кладовище і в усі дні на кладовищі постійно на могилі її сина було багато квітів та вінків, які принесені ще на похоронах. Потім, 02. 08. 2017 року до неї на телефон зателефонував її сусід ОСОБА_8 , який повідомив, її про те що на могилі, де було поховано її сина спалені всі вінки та квіти, а залишився тільки один цілий вінок, що стояв за хрестом. Почувши, це вона відразу приїхала на кладовище разом зі своєю подругою ОСОБА_9 , де дійсно побачила залишки плавлених вінків та металеві каркаси із вінків, після чого вона зателефонувала до сільського голови с. Орданівка Диканського району та повідомила про вчинене;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , з якого слідує, що він зранку, 02. 08. 2017 року прийшовши на місцевий цвинтар, де помітив спалену могилу де похований ОСОБА_7 , та після чого зателефонував до потерпілої ОСОБА_5 , і повідомив їй про побачене ( а.с. № 36);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що у с. Орданівка Диканського району Полтавської області проживає її родич ОСОБА_6 , про якого її односельці говорили та скаржилися на те, що нібито він розводить вогнища на місцевих цвинтарях. Але, після неодноразової бесіди з ОСОБА_6 , останній її не слухав ( а.с.№ 38);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , з якого вбачається, що він працює у ВП Орданівка слюсарем-ремонтником, яке розташоване неподалік від місцевого кладовища в с. Орданівка Диканського району Полтавської області. Так, він 01. 08. 2017 року, коли перебував на своєму робочому місці помітив зі сторони кладовища дим, а через деякий час неподалік від вогнища помітив ОСОБА_6 , який стояв біля вогнища, а потім різко пішов у невідомому напрямк ( а.с. № 37);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , з якого слідує, що вона являється головою Орданівської сільської ради Диканського району. І вказала, що на її телефон, 03. 08. 2017 року зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 , яка повідомила, що на могилі її сина, якого вона нещодавно поховала лежать спалені всі вінки та квіти та просила її викликати поліцію. На що вона зателефонувала 102 та викликала працівників поліції. Потім, свідок пояснила, що 03. 08. 2017 року під час перебування її як понятої на місці події, а саме на місцевому кладовищі вона помітила спалені вінки та квіти на могилі, і на запитання хто це міг зробити, вона повідомила, що це ніхто інший як ОСОБА_6 , так як останнього неодноразово бачили місцеві жителі на кладовищі, після відвідувань якого горять вінки та квіти (а.с.№ 42-45);

- актом судово-психіатричного експерта № 367, дослідженого в судовому засіданні ( а.с. №99-105), з якого вбачається, що ОСОБА_6 , в даний час виявляє ознаки помірно вираженої деменції змішаного генезу (травматичного чи токсичного). Ступінь недоумства у ОСОБА_6 є таким, що позбавляв, його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння. ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Перед слідством та судом постати не може і нездатний самостійно реалізувати своє право на захист. У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Заслухавши клопотання слідчого, думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та докази, зібрані під час досудового розслідування, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 297 КК України.

Відповідно до ст. 503 ч. 1 п. 1 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

За змістом роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно акту судово - психіатричного експерта № 367 від 19. 08. 2017 року ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У відповідності до вимог ст. ст. 511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Виходячи з вищенаведеного та вимог ст. 513 КПК України, суд дійшов до твердого переконання, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Можливість примусової госпіталізації особи передбачена і «Принципами захисту психічнохворих осіб та поліпшення психіатричної допомоги», затверджених Генеральною Асамблеєю ООН (резолюція 46/119 від 17 грудня 1991 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 93, 94 КК України ч. 2 ст. 292, ст. 503, ст. 512, ст. 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Диканського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 03. 08. 2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Диканського районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий: