Справа № 645/3810/16-к
Провадження №1-кп/645/459/17
УХВАЛА
Іменем України
06 вересня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В період досудового розслідування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.07.2017 р. продовжено до 22.09.2017 р.

Враховуючи неможливість закінчення судового розгляду у визначений строк, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених , обраного у вигляді тримання під вартою, на 60 діб.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Враховуючи, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не зникли, враховуючі дані про особу кожного з обвинувачених, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 04 листопада 2017 року.
Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27) для відома.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя: