Справа № 466/1214/18
У Х В А Л А
«24» лютого 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 ; прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 ; підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

установив:

24.02.2018 слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 ; звернулася з клопотанням до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням його у Львівській установі виконання покарань №19.

В обґрунтування клопотання слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 , посилається на наступне.

ОСОБА_4 , являючись командиром військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «полковник», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності за таких обставин.

Так, у серпні 2017 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), ОСОБА_10 розпочав займатися підприємницькою діяльністю, зокрема: роздрібною торгівлею (з автотранспортного засобу), без відповідних на те дозволів, поблизу контрольно-технічного пункту військової частини НОМЕР_1 .

У середині серпня 2017 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_4 за попередньою змовою з заступником командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_11 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 попередили останнього про його незаконну діяльність на території військової частини без відповідних на те дозволів з сторони командування вказаної військової частини, а також переслідуючи злочинний умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди, надали йому, ОСОБА_10 , час для роздумів щодо вирішення питання задля отримання вказаних дозволів.

У подальшому, 13.10.2017 під час особистої зустрічі ОСОБА_10 з командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 у службовому кабінеті вказаної військової установи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , останній, переслідуючи єдиний злочинний умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб, висунув ОСОБА_10 заздалегідь обумовлену з заступником командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_11 , незаконну вимогу про надання їм, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , щомісячної неправомірної вигоди в розмірі 3000 грн., за не перешкоджання йому, ОСОБА_10 , у здійсненні підприємницької діяльності та надання дозволу на зайняття роздрібною торгівлею на території військової частини НОМЕР_1 та прилеглій території.

При цьому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_10 , що у разі його відмови від надання їм вказаної неправомірної вигоди, вони перешкоджатимуть йому, ОСОБА_10 , у здійсненні ним підприємницької діяльності.

За таких обставин, як зазначених в ОСОБА_12 , будучи поставленим у становище, згідно якого відмова від надання неправомірної вигоди командуванню військової частини НОМЕР_1 , зокрема полковнику ОСОБА_4 та підполковнику ОСОБА_11 , зашкодить його інтересам, оскільки унеможливить здійснення ним підприємницької діяльності, останній упродовж листопада 2017 року січня 2018 року надавав ОСОБА_4 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду на загальну суму у розмірі 6000 грн.

22.02.2018 ОСОБА_10 , за попередньою вимогою ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 близько 12 год. передав останнім через діловода тилу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 чергову частину неправомірної вигоди в розмірі 3000 грн.

Цього ж дня, близько 12 год. 06 хв. указана неправомірна вигода у сумі 3000 грн. виявлена та вилучена у ОСОБА_13 працівниками військової прокуратури Західного регіону України під час проведення огляду місця події на території військової частини НОМЕР_1 .

Крім цього, 22.02.2018 у ході проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_4 виявлено та вилучено 2 купюри номіналом 200 грн. кожна, які попередньо надавались ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Загалом, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 упродовж листопада 2017 року лютого 2018 року отримали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду на загальну суму у розмірі 9000 грн. за не перешкоджання у здійсненні підприємницької діяльності останнього на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та прилеглій території.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що він, будучи службовою особою, діючи умисно у порушення наведених вище нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складено 23.02.2018 та цього ж дня вручено ОСОБА_4 .

Слідчий зазначив, що під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 указаного кримінального правопорушення, за яким останньому повідомлено про підозру.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2017, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом обшуку від 22.02.2018, протоколом огляду місця події від 22.02.2018, протокол огляду та вручення грошей від 30.11.2017, протоколом огляду, обробки та вручення грошей від 22.02.2018, протоколами затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000106 від 20.10.2017.

Санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

На думку слідчого підставою для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відповідно, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (у тому числі у зв`язку з тим, що документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон), вчинити інше кримінальне правопорушення (у тому числі з використанням влади якою він наділений як за посадою (командир військової частини) так і за званням (полковник), або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється), знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (у тому числі речі та документи, пов`язані із не перешкоджанням приватному підприємцю ОСОБА_10 у здійсненні підприємницької діяльності та наданням дозволу на зайняття роздрібною торгівлею на території військової частини НОМЕР_1 та прилеглій території), незаконно впливати, у тому числі шляхом віддання незаконних вказівок, на свідків вчиненого ним злочину, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у тому числі з використанням влади якою він наділений як за посадою (командир військової частини) так і за званням (полковник), які надали викривальні показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 та його спільника ОСОБА_11 , та інших свідків кримінального провадження, які допитані та яких належить допитати як під час досудового розслідування так і в судовому засіданні, що може негативно позначитись на повноті, всебічності та об`єктивності досудового розслідування та порушити принцип невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, як вказує у клопотанні слідчий, необхідно врахувати наявність стійких соціальних зв`язків, зокрема в середовищі військовослужбовців, та у правоохоронних та контролюючих органах, набутих ОСОБА_4 за час проживання у м. Кам`янець-Подільський, а також відпрацюванням слідством інших епізодів протиправної діяльності ОСОБА_4 .

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, на думку слідчого не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

При визначенні суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий просив врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, пов`язане з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди, а також перебування у власності ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 28 тис. доларів США, автомобіля Мерседес Віто 2008 р.в., вартістю понад 300 тис. грн.

Орган досудового розслідування посилається, на те що у кримінальному провадженні наявність виключності випадку, обумовлена тим, що, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, що унаслідок вчинення указаних протиправних дій останній неодноразово спільно із ОСОБА_11 одержав неправомірну вигоду від суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_10 , матеріальним станом ОСОБА_4 (перебування у власності грошових коштів в сумі 28 тис. доларів США, автомобіля Мерседес Віто 2008 р.в., вартістю понад 300 тис. грн.), унаслідок чого дії ОСОБА_4 , як і він сам, становлять підвищену суспільну небезпеку та спричинили суспільний резонанс. Окрім того, зазначені протиправні дії ОСОБА_4 підривають як авторитет Збройних Сил України та довіру до них, так і віру народу у чесних та відданих захисників Вітчизни, дискредитують діяльність всіх Збройних Сил України та керівного складу Міністерства Оборони України в очах громадськості, сприяють формуванню негативної суспільної думки щодо необхідності їх утримання та функціонування, а також необхідності призову та проходження військової служби, та в кінцевому результаті дестабілізують ситуацію в зоні проведення АТО.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники заперечили проти доводів зазначених у клопотанні. Стороною захисту вказано, що підозра ОСОБА_4 за такою кваліфікацією кримінального правопорушення є необґрунтованою, доводи прокурора безпідставними, які не підтверджуються належними доказами. Просили у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з безпідставністю обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Заслухавши доводи прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 в підтримання клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 який своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, в якому йому оголошено підозру, не визнав та просить у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з безпідставністю, доводи захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з`ясувавши обставини справи вважаю, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки запобігання ризикам зазначеними органом досудового розслідування підозрюваному доцільно обрати менш суворий захід виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування №0000106 від 20.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складено 23.02.2018 та цього ж дня вручено ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні такими доказами:

1.Повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2017,

2.Протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

3.Протоколом обшуку від 22.02.2018,

4.Протоколом огляду місця події від 22.02.2018,

5.Протокол огляду та вручення грошей від 30.11.2017,

6.Протоколом огляду, обробки та вручення грошей від 22.02.2018,

7.Протоколами затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Санкція ч. 3 ст. 368 України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, у відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За умовами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. При цьому домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з наданого суду клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріалів до нього, у слідчого наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 України.

Окрім цього, слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 враховує наступне:

1) ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

2) ОСОБА_4 з 17.12.2015 року призначений на посаду командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 інженерна бригада), що дислокується у АДРЕСА_2

3) ОСОБА_4 перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

5) ОСОБА_4 є учасником АТО, кавалер ордену Богдана Хмельницького ІІІ ступеня та має інші нагороди.

Відтак, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам ч.6 ст. 21, ст. 184 КПК України і у такому слід відмовити, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки з урахуванням обставин, викладених у ст. 178 КПК України, доведено, що у даному випадку достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального процесу у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального процесу у цьому кримінальному провадженні про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні зі сторони обвинувачення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю (у разі встановлення такого органом, що виконуватиме дану ухвалу).

Ці зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_4 на строк у два місяці з дати винесення цієї ухвали і до 24 квітня 2018.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1