Справа № 288/216/17
Провадження № 1-кп/288/22/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня об`єднане кримінальне провадження № 288/216/17-к 1-кп/288/22/18 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бровки Перші, Андрушівського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, громадянина України, українця, раніше судимого: 19 грудня 2013 року Андрушівським районним судом за частиною третьою статті 185 КК України на підставі статті 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 31 серпня 2016 року з Райківської ВК № 73 по відбуттю строку покарання; 03 лютого 2017 року Попільнянським районним судом за частиною другою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 12 вересня 2017 року Брусилівським районним судом за частиною другою статті 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 19 грудня 2013 року Андрушівським районним судом за частиною третьою статті 185 КК України на підставі статті 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 03 лютого 2017 року Попільнянським районним судом за частиною другою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 16 січня 2017 року у ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу на станції Попільня, за адресою смт. Попільня вул. Героїв Майдану, 19, Житомирської області раптово виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 16 січня 2017 року близько 1 години підійшов до потерпілої ОСОБА_6 яка в цей час заснула на підвіконні в середині приміщення вокзалу. В подальшому скориставшись що потерпіла спить та не помічає його, таємно, повторно, викрав у потерпілої ОСОБА_6 , сумочку яка вартості не представляє в якій знаходився мобільний телефон марки «SaMsung»моделі SM- G361H/DS вартістю 2016 гривень 33 копійки з двома сім картками вартістю 25 гривень кожна, гаманець вартості не представляє з грішми в сумі 2 гривні. А всього викрав майна на загальну суму 2068 гривень, 33 копійки, чим заподіяв збитку потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

08 березня 2017 року у ОСОБА_4 , який перебував неподалік приміщення кафе «Корона», що розташоване по вул. Богдана Хмельницького, 3 в смт. Попільня раптово виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, скориставшись вільним доступом, ОСОБА_4 08 березня 2017 року близько 15 години 20 хвилин підійшов до приміщення кафе «Корона», що по вул. Богдана Хмельницького, 3 в смт. Попільня, звідки таємно, повторно викрав велосипед марки «Люкс» вартістю 1383 гривні 33 копійки, який належить потерпілій ОСОБА_7 , подіявши матеріального збитку останній на вказану суму. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185 КК України визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді на поставлені запитання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім відповідей на поставлені запитання без його особистого допиту з вивченням матеріалів, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною другою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Обставин згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Тому суд, керуючись вищенаведеним, а також статей 2, 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якими гарантовано право людини на життя та на ефективний засіб юридичного захисту, враховуючи усталену практику, Європейського суду з прав людини, яка склалася за результатами розгляду заяв сторони потерпілих від злочинів, в яких потерпілі скаржилися на неналежне здійснення розслідування злочинів, встановлення істини по справах та забезпечення прав потерпілих від злочинів (справи «Прилуцький проти України», «Риженко проти України», «Фуклєєв проти України», «Куцевич проти України», «Гонгадзе проти України», та інші), з метою досягнення завдань кримінального судочинства, забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обвинувачений раніше судимий на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім, суд приходить до висновку що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції частини другої статті 185 КК України у виді позбавлення волі, на підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням,

поглинути покарання, визначене ОСОБА_4 вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2017 року, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз в розмірі 703 гривні 68 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого - ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «SaMsung» моделі SM-G361H/DS повернутий потерпілій ОСОБА_6 під розписку необхідно залишити останній; документи, а саме гарантійний талон до мобільного телефону марки «SaMsung» моделі SM-G361H/DS та копія товарного чеку - долучені до матеріалів кримінального провадження №0000029 необхідно повернути ОСОБА_6 ..

Речові докази: велосипед «Люкс» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , необхідно залишити останній.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 185 КК України і призначити для нього покарання за частиною другою статті 185 КК України у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинути покарання, визначене ОСОБА_4 вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного його затримання.
Речові докази: мобільний телефон марки «SaMsung» моделі SM-G361H/DS повернутий потерпілій ОСОБА_6 під розписку необхідно залишити ОСОБА_6 ; документи, а саме гарантійний талон до мобільного телефону марки «SaMsung» моделі SM-G361H/DS та копія товарного чеку - долучені до матеріалів кримінального провадження №0000029 повернути ОСОБА_6 ..

Речові докази: велосипед «Люкс» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 ..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення товарознавчих експертиз в розмірі 703 гривень 68 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошена до апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд Житомирської області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_1