Справа № 309/1054/17
Провадження № 11-кп/777/253/18

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

12.02.2018 м. Ужгород
Cуддя-доповідач Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам закону апеляційну скаргу обвинуваченого за ч.2,3 ст.185 КК України ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 29.12.2017 про продовження апелянту ОСОБА_2 строку тримання під вартою до 12.03.2018,
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначену ухвалу місцевого суду від 29.12.2017 (помилкове посилання на дату «28».12.2017), змінити застосований щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, враховуючи наступне.
Статтею 392 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема ч.1 вказаної статті передбачено можливість оскарження судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.
Згідно ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Це єдині можливості, замість оскарження подавати заперечення на ухвалу суду, яка стосується продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В даному випадку оскаржено ухвалу суду, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення (вироку), яка оскарженню не підлягає.
Можливість оскарження ухвали про продовження тримання під вартою саме підозрюваного (а не обвинуваченого, яким є ОСОБА_2 ) передбачена лише стосовно ухвали слідчого судді, а не суду, про що йдеться у скарзі ОСОБА_2 п.3 ч.1 ст.309 КПК України.
Тобто до вказаного у ч.1 ст.392 КПК України переліку не входить оскаржена ОСОБА_2 вищевказана ухвала суду, яка постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції.
На підставі наведеного та керуючись ч.4 ст.399 Кримінального процесуального кодексу України,
П О С Т А Н О В И В :
У відкритті апеляційного провадження за вказаною вище апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовити.
Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена у передбаченому ст.426 КПК України касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту отримання її копії особою, яка подала апеляційну скаргу.
Суддя