Справа №1801/3373/12
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 листопада 2012 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Терещенко О. І.,

при секретарі Терещенко О. В.,

з участю прокурора Топоркової О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області відносно

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого,

- про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2012 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_1

Досудовим слідством ОСОБА_1 підозрюється в тому, що 28 жовтня 2012 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходячись в господарстві ОСОБА_5 в с. Безсалівка, 14, Білопільського району, із застосуванням фізичного насильства та, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5, з мотиву задоволення статевої пристрасті проти волі останньої здійснили зґвалтування ОСОБА_5

01 листопада 2012 року за вказаним вище фактом відносно ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу №12040299 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

01 листопада 2012 року о 19 годині ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст.115 КПК України.

В судовому засіданні прокурор Топоркова О.Б. подання підтримала, просила обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у виді взяття під варту.

Підозрюваний ОСОБА_1 не заперечував факт зґвалтування ОСОБА_5, але просив обрати йому будь-який запобіжний захід, але не повязаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до подання, а також матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно продовжити строк затримання до десяти діб..

До даного висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 статті 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно статті 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до частини1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув'язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов'язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оскільки в матеріалах справи недостатньо даних про особу затриманого, а також необхідно зясувати ряд інших обставин, які мають значення для прийняття рішення про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно продовжити затримання до 10 діб для вивчення даних про його особу та зясування обставин, при яких відбулося зґвалтування ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.148-150, 155, 165 - 165-2 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Підозрюваному ОСОБА_1 продовжити строк затримання до 10 діб, тобто включно до 11 листопада 2012 року.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області протягом 3-х діб з дня її винесення.

Суддя