Справа № 577/3766/17
Провадження № 1-кп/577/459/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
1) 12.02.1996 р. Конотопським районним судом Сумської області за ст.ст. 215-3 ч. 1, 215 ч. 3, 42 КК України до 10 років позбавлення волі;
2) 18.08.2005 р. Конотопським районним судом Сумської області за ст.ст. 289 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
15 липня 2017 року близько 22 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу магазину «П`ятірочка», який розташований за адресою: Конотопський район с. Кузьки, вул. Сільбудівська, 1/1, спровокував конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_6 , під час якого, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, дістав з правої кишені штанів ножиці та умисно наніс браншами (стержневими частинами) ножиць один удар в ділянку живота потерпілого.
За висновком судово-медичної експертизи № 273 від 04.09.2017 р. у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення лікарні мали місце рани по передній черевній стінці біля пупкової ділянки, знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Конотопська міська лікарня» з 15.07.2017 р. по 24.07.2017 р. з діагнозом: проникаюче поранення черевної порожнини, парааортальна гематома черевної порожнини. Дані ушкодження виникли від дії предметів з колючо-ріжучими властивостями. По ступеню важкості проникаюче поранення черевної порожнини, парааортальна гематома черевної порожнини в комплексі по небезпечності для життя в момент їх спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив, що 15 липня 2017 року близько 22 год. під час перебування біля магазину «П`ятірочка» у с.Кузьки навмисно завдав один удар ножицями в живіт потерпілому ОСОБА_6 . Конфлікт виник внаслідок зауваження зробленого останнім з приводу перебування обвинуваченого у стані сп`яніння. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, жодних матеріальних чи моральних вимог до обвинуваченого не має, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання.
Отже, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України як заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість, ступінь та суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, ставлення останнього до скоєного.
До обтяжуючих відповідальність обставин слід віднести рецидив злочинів та вчинення злочину у стані сп`яніння.
Пом`якшуючими відповідальність обставинами є щире каяття у вчиненому, повне відшкодування збитків потерпілому, а також вартості лікування (позов прокурора), за місцем мешкання характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я.
З урахуванням наведених обставин, неодноразового відбуття обвинуваченим покарання в місцях позбавлення волі, висновку органу пробації за якими існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому виправлення та перевиховання без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів буде покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства. Разом з тим слід врахувати тяжке захворювання обвинуваченого, що, на переконання суду, є підставою для призначення мінімального терміну покарання визначеного у санкції ст.121 ч.1 КК України.
Процесуальні витрати відсутні, позов прокурора відшкодований добровільно.
Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому залишити утримання під вартою до набрання вироком законної сили і строк відбуття рахувати з 19.07.2017 року.
Закрити провадження по цивільному позову прокурора Конотопської місцевої прокуратури до ОСОБА_5 про стягнення 2364 грн. 03 коп. витрат за лікування потерпілого, у зв`язку з добровільним відшкодуванням.
Речові докази: одяг зі слідами крові (чоловіча вітровка чорного кольору, біла сорочка, сірі кросівки, спортивні штани) повернути потерпілому ОСОБА_6 , чоловічі камуфльовані штани віддати ОСОБА_5 , металеві ножиці знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1