печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого стоматологом, ФОП, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:
25.11.2017, приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 приїхав до Центральної частини міста Києва, а саме до ТРЦ «Гулівер», що за адресою: м. Київ пл. Спортивна, 1-а, де на першому поверсі вказаного торгового центру, розташований магазин з реалізації одягу «Массімо Дутті».
Зайшовши у приміщенні вказаного вище магазину, ОСОБА_6 підійшов до стелажів з виставленим для продажу товаром та обрав собі одяг, серед якого були чоловічі светри, після чого одразу направився з обраним одягом до примірочної. У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_7 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, реалізуючи свій корисливий умисел, знаходячись в примірочній сховав під свій верхній одяг, а саме куртку, яка була одягнута на ньому, наступні товари: чоловічий светр, вартістю 1995 грн. 00 коп., чоловічий светр, вартістю 1995 грн. 00 коп., чоловічий светр, вартістю 5295 грн. 00 коп., які належить магазину « Массімо Дутті» та в подальшому вийшовши з примірочної, пройшов повз каси, не розрахувавшись за товар, пішов на вихід із магазину.
На виході з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при проходжені антикрадіжкової сигнальної рамки, спрацював звуковий сигнал та ОСОБА_7 розуміючи, що при перевірці його речей охороною вказаного магазину його дії можуть бути викриті та він буде затриманий, вибіг з приміщення магазину « Массімо Дутті».
Розуміючи, що його дії викрито та збираючись уникнути покарання за вчиненні дії, чуючи неоднарозово про вимогу охоронця магазину «Массімо Дутті» зупинитись, останній вибіг до коридору ТРЦ «Гулівер», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий охоронцем магазину «Массімо Дутті».
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), але не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

15.12.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, за вчинення якого ОСОБА_6 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що підстави, передбаченні ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 15.12.2017 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 15.12.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1