Справа № 541/813/17
Провадження № 1-кп/541/106/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001099 по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миргороді Полтавської області, через необережність вчинив вбивство ОСОБА_10 за наступних обставин.

24 вересня 2016 року, в вечірній час, ОСОБА_8 , розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на території домоволодіння батьків останнього, по АДРЕСА_3 . Під час розпиття спиртного, ОСОБА_8 в телефонній розмові, під приводом вирішення питання домовився про зустріч з потерпілим ОСОБА_10 біля будинку №26 по вулиці Кашинського в м. Миргороді. У визначений час, близько 21 години 58 хвилин, ОСОБА_8 , прийшов на територію автомобільної стоянки, розташованої біля вищезгаданого будинку, де зустрів ОСОБА_10 , з яким, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку, під час якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи наміру протиправно заподіювати смерть іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке виразилось у злочинній недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_10 від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс удар правою рукою, зжатою в кулак, в область лівої частини обличчя потерпілого, після чого, здійснив поштовх в область грудей ОСОБА_10 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та з прискоренням впав задньою частиною тіла та вдарився головою об металеву решітку водостічного жолобу, що знаходиться на асфальтному покритті.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови лівої потиличної ділянки (в проекції рани) та у м`яку мозкову оболонку правої лобно-тім`яної ділянки; субдуральна гематома правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки; крововиливи у м`які тканини спини в проекції 1-3 грудних хребців та на рівні 5-9 ребер зправа по лопатково-задньо-підпахвовій лініях; рани, що розташовані: в потиличній ділянці зліва, на рівні потиличного; в ділянці підборіддя зправа, садна, що розташовані: на передній поверхні грудної клітини (в проекції рукоятки грудини); на передній поверхні колінного суглобу; на передній поверхні лівого колінного суглобу, синець, розташований на спинці носа. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер близько 23.00 години 24 вересня 2016 року. Відповідно до висновку експерта № 213 від 15.12.2016 причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа травма голови, що призвела до крововиливів у м`які тканини голови, м`яку мозкову оболонку з утворенням субдуральної гематоми. Між ушкодженнями голови, виявленими на трупі ОСОБА_10 (рана в ділянці підборіддя зправа; в потиличній ділянці зліва, з крововиливом в м`які тканини голови; синець на спинці носа; субдуральна гематома; субарахноїдальний крововилив) та настанням його смерті, прямий причинно-наслідковий зв`язок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та пояснив, що 24 вересня 2016 року в м. Миргороді, в вечірній час, він разом з ОСОБА_13 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_14 у домоволодінні по АДРЕСА_3 , під час відпочинку вони всі разом розпивали пиво. Через деякий час додому також прийшов батько ОСОБА_12 ОСОБА_15 , який у ході розмови їм повідомив, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_16 , з яким він разом працює. Після чого він вирішив заступитися за батька ОСОБА_12 та з`ясувати чому ОСОБА_10 ображає його. Взявши номер мобільного телефону у ОСОБА_12 він зателефонував до ОСОБА_10 , де у ході розмови вони домовилися зустрітися з останнім на автомобільній стоянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_4 . Коли він прийшов у визначене місце, між ним та ОСОБА_10 одразу розпочався конфлікт, у ході якого останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спробував його вдарити, у відповідь на це він ухилився від удару і сам наніс один удар правою рукою в область лівої частини обличчя ОСОБА_10 , після чого, здійснив поштовх в область його грудей, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на спину, вдарившись при цьому головою об металеву решітку водостічного жолобу, що знаходиться на асфальтному покритті. Побачивши, що ОСОБА_10 впав та вдарився головою він, злякавшись, спочатку пішов з місця події, однак майже одразу повернувся до вказаного місця, куди вже підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з метою надати допомогу ОСОБА_10 . Підійшовши до ОСОБА_10 вони почали останнього підіймати, останній їм скаржився на головний біль, коли вони запропонували викликати швидку медичну допомогу ОСОБА_10 їм сказав, що йому лише треба до води щоб вмити обличчя. Після цього він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 допомогли підвестись ОСОБА_10 , та вони всі разом попрямували до озера, яке знаходиться неподалік від місця події. Підчас того як вони туди йшли ОСОБА_10 неодноразово падав на землю. Коли вони прийшли до водойми стан здоров`я ОСОБА_10 різко погіршився і він почав втрачати свідомість та впав у воду. Вони його витягли, після чого ОСОБА_11 з мобільного телефону викликав швидку медичну допомогу. Злякавшись відповідальності за скоєний злочин він наступного дня виїхав на територію Російської Федерації. Однак, через деякий час самостійно звідти повернувся та звернувся до поліції, повідомивши про місце свого перебування. У скоєному ним злочині розкаюється, у вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілою ОСОБА_7 , поклався на розсуд суду, повідомивши, що ним сплачено потерпілій 20000 грн. у відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. Просив застосувати до нього амністію, оскільки має малолітню дитину.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому діянні підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що 24 вересня 2016 року близько 20 години її чоловік ОСОБА_10 пішов з дому, повідомивши їй, що піде до КПП на території курорту до своїх знайомих, з якими раніше працював в охоронній фірмі. Приблизно о 20-49 він зателефонував їй та повідомив, що йому на мобільний телефон подзвонив чоловік з голосом, схожим на голос ОСОБА_17 і призначив йому зустріч біля будівлі податкової інспекції з приводу конфлікту, який нещодавно відбувся між ним та ОСОБА_18 . В зв`язку з цим, оскільки вона працювала диспетчером в службі таксі, він попросив її направити на місце зустрічі декілька автомобілів таксі, тому що не знає, чи сам прийде на зустріч той чоловік. Вона зателефонувала декільком водіям таксі, але одні з них були не на роботі, а інші на визові, тому під`їхати ніхто не зміг. Коли вона подзвонила ОСОБА_10 щоб про це повідомити, то його телефон був вимкнений. Вона чекала його до ранку, потім зателефонувала на номер 102 і повідомила про те, що чоловік не повернувся додому, чого раніше не бувало. Коли вона подзвонила на номер 103 то там їй нічого не повідомили і вона попросила свою маму, яка проживає неподалік приймального відділення лікарні, щоб вона з`ясувала, чи не потрапив туди ОСОБА_10 . Близько 8-ї години та їй подзвонила і повідомила, що її чоловік мертвий і знаходиться в Миргородському морзі;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив що у вересні 2016 року, точного числа він не пам`ятає, він з ОСОБА_19 та ОСОБА_13 ввечері після роботи сиділи у бесідці в домоволодінні його батьків по АДРЕСА_3 та вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_8 , хтось зателефонував, чи він комусь зателефонував, і той домовився з кимось про зустріч біля податкової інспекції. ОСОБА_8 вирішив йти туди сам, але вони з ОСОБА_11 вирішили піти за ним. ОСОБА_20 пішов до податкової, а вони стояли при виході на дорогу. Вони почули якийсь металічний звук, а потім вони побачили як ОСОБА_8 відійшов. Вони з ОСОБА_11 підійшли і побачили, що на металічній решітці водостоку лежить потерпілий. З його слів він зрозумів, що той вдарився головою. Вони підійшли до нього і запропонували викликати швидку допомогу, але він відмовився і попросив води, щоб вмитися. Вони вирішили відвести його до річки, яка була неподалік, по дорозі до них приєднався ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_11 повели потерпілого далі, а він пішов додому за телефоном і цигарками. Взявши це, він підійшов до річки, де побачив, що ОСОБА_8 з ОСОБА_11 витягують потерпілого з води. На його запитання вони повідомили, що потерпілому, коли він вмивався, стало погано і він впав у воду;

- протоколом огляду місця події від 25.09.2016 з фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд місцевості в м. Миргороді де був виявлений труп ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 25.09.2016 з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_7 за сукупністю ознак впізнала труп свого співмешканця ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду трупа від 26.09.16 з додатком у виді фототаблиці, під час якого оглянуті тілесні ушкодження, наявні на трупі ОСОБА_10 та вилучено його одяг;

- копією лікарського свідоцтва про смерть № 213 від 26 вересня 2016 року згідно з яким хворобою (патологічними станами), що призвели до смерті ОСОБА_10 є крововилив у мозок, тупа травма голови;

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 27.06.16 з додатком до нього, відповідно до якого оглянуто електронний носій DVD-R диск з відеофайлами з камер відеоспостереження, який був наданий Миргородською ОДПІ ГУДФС у Полтавській області, під час перегляду яких у судовому засіданні встановлено, що на них зафіксовано, як 24.09.2016 року ОСОБА_8 стягує з проїжджої частини дороги ОСОБА_10 , після чого залишає потерпілого, а сам йде в напрямку вул. Старосвітської, а також зафіксовано як 24.09.2016 року ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , підходять до ОСОБА_10 , піднімають його під руки та йдуть з останнім в напрямку вул. Старосвітської;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2016 року з додатками до нього, під час якого свідок ОСОБА_12 повідомив та відтворив відомі йому обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення;

- висновком експерта № 213 від 15.12.2016 року по результатах судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , відповідно до якого при дослідженні трупа останнього виявлені слідуючі тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови лівої потиличної ділянки (в проекції рани) та у м`яку мозкову оболонку правої лобно-тім`яної ділянки; субдуральна гематома правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки; крововиливи у м`які тканини спини в проекції 1-3 грудних хребців та на рівні 5-9 ребер зправа по лопатково-задньо-підпахвовій лініях; рани, що розташовані: в потиличній ділянці зліва, на рівні потиличного; в ділянці підборіддя зправа, садна, що розташовані: на передній поверхні грудної клітини (в проекції рукоятки грудини); на передній поверхні колінного суглобу; на передній поверхні лівого колінного суглобу, синець, розташований на спинці носа, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам вказаним у описовій частині постанови та по ступеню тяжкості оцінюються у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті. Причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа травма голови, що призвела до крововиливів у м`які тканини голови, м`яку мозкову оболонку з утворенням субдуральної гематоми;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2017 року з додатком у виді відеозапису, під час якого підозрюваний ОСОБА_8 повідомив та відтворив обставини нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , в наслідок яких останній впав та вдарився головою об решітку водостоку;

- висновком експерта № 213А від 17.03.2017 року по результатах судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , відповідно до якого, враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , показання підозрюваного ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту 23.02.2017 року загалом не суперечать часу та способу нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце.

Його дії, що виразились в необережному заподіянні смерті ОСОБА_10 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 винен у вчиненні вказаного злочину і підлягає покаранню за його вчинення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На цих підставах суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України у вигляді позбавлення волі ближче до мінімального.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 до ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на думку суду, підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст.1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Оскільки ОСОБА_7 , як встановлено під час судового розгляду, проживала однією сім`єю з ОСОБА_10 та має з ним спільну дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що завдана ОСОБА_7 моральна шкода полягає в перенесеному нею душевному стражданні та нервовому потрясінні у зв`язку з неправомірними діями по відношенню до її фактичного чоловіка і батька її дитини та його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, необережний характер вини відповідача, а також те, що 05.01.2017 позивачем ОСОБА_7 отримано в рахунок погашення матеріальної та моральної шкоди 20000 грн., що підтверджується її розпискою, зі змісту якої вбачається, що цієї суми було достатньо для відшкодування вказаної шкоди на той час, враховуючи, що позивач після того змушена була звертатися за допомогою до лікаря-психіатра з приводу астено-невротичного розладу, тобто моральні страждання тривали, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання, підтримане захисником, про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Зі свідоцтва про народження, наданого суду, вбачається, що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 не належить до категорії осіб, до яких згідно з ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується. Він вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин він вчинив у 2016 році, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», раніше амністія до обвинуваченого не застосовувалася.

За таких обставин,суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

За результатами судового розгляду, з урахуванням особи ОСОБА_8 , який запобіжний захід у виді домашнього арешту не порушував, зважаючи на відсутність нових ризиків, які б не були враховані при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею, та продовження його дії судом, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжний захід домашній арешт.
З урахуванням положень ч.ч.2, 4 ст.122 КПК України суд приходить до висновку, що процесуальні витрати, які підлягали б до стягнення з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України
Керуючись статтями 368, 369-371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 20000 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Залишити ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжний захід домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., з покладенням обов`язків: утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою у даному кримінальному провадженні, прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з місця проживання без дозволу суду.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- чоловічу жилетку балоневу з надписом «Адідас», ззаду по ворітнику надпис «Адідас»; чоловічі туфлі чорного кольору з «нубуку» зі шнурками - 42 розміру; чорну чоловічу куртку (демісезонну), на внутрішній підкладці з написом «PANDA»; червону чоловічу кофту на ґудзиках з написом «KHAN»; чоловічі вельветові штани чорного кольору з написом «Cen cor»; чоловічий пасок коричневого кольору, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_8 , направлені на зберігання до камери речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_8 ;

- брюки чорного кольору, труси, шкарпетки, туфлі, що були вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_10 , дві скляні чарки та два фрагменти полімерних пляшок, направлені до камери зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області - знищити;

- дактилокарту ОСОБА_10 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- пару кросівок чоловічих білого кольору із діагональними написами із зовнішнього боку «Adizero»; куртку чоловічу чорного кольору із застібкою з переду - блискавкою та ґудзиками; куртку чоловічу чорного кольору із вигорілим написом «Adidas» в районі грудей; джинсові штани синього кольору стандартного пошиву із кишенями, що видані ОСОБА_12 , направлені до камери зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1