Справа № 545/2728/17
Провадження № 1-кп/545/324/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000991 від 20.09.2017 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, не інваліда, малолітніх дітей на утримані не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Громадянин, ОСОБА_5 на початку вересня 2017 р., точної дати та часу не встановлено, знаходився в дачному кооперативі «Факел», який розташований на території Мачухівської сільської ради Полтавського району, помітив на території одного із дачних домогосподарства металевий кузов від автобуса «КВЗ 685», яким вирішив заволодіти.

Близько 08:20 год. 19.09.2017 року, ОСОБА_5 , направився до дачного кооперативу «Факел», що розташований на території Мачухівської сільської ради Полтавського району, попередньо з метою перевезення металевого кузова, за допомогою телефонного зв`язку замовив в «Маніпулятор Центрі» вантажний автомобіль маніпулятор «ДАФ».

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна знаходячись поряд з дачним домогосподарством АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою вантажного автомобіля маніпулятор, намагався викрасти металевий кузов автобуса «КВЗ 685», загальною вагою 1600 кг, власником якого є ОСОБА_4 .

Під час завантаження кузову, обвинувачений був помічений та в подальшому зупинений місцевими жителями, в результаті чого ОСОБА_5 , не зміг вчинити всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця в наслідок чого не розпорядився викраденим майном на свій розсуд з причин які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми неправомірними діями, ОСОБА_5 , міг завдати потерпілому матеріального збитку на суму 8 000 гривень.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

В ході досудового розслідування справи між обвинуваченим та потерпілим, укладено угоду про примирення сторін у якій потерпілий наголошує, що не має жодних претензій майнового характеру.

За змістом угоди, яка була укладена 26.09.2017 р., сторони визначили міру покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення , суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України сторонами зрозумілі.

3а даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, з призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 373-476 КПК України, суд,
з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення від 26 вересня 2017р. укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1