Дата документу Справа № 310/5180/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/51/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/5180/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.190 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0005261, № 0001783, які об`єднані судом в одне провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, працює директором благодійної організації «Сприяння», одружений, має на утриманні 3 малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 14.06.2011 року Бердянським міськрайсудом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 190, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком 3 роки,
2)14.12.2011 року Бердянським міськрайсудом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком 3 роки, покарання не відбув;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и л а:
вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді одного року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді шести років позбавлення волі.
Керуючись ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено покарання у виді шести років позбавленні волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком, шляхом часткового складання покарань частково у виді шести місяців позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2011 року, та до відбуття остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту його фактичного затримання з 15.09.2016 року, зарахувавши, відповідно до положень ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишено без змін у виді тримання під вартою в Вільнянській УВП УДПтС України в Запорізькій області (№11).
Обвинувальний вирок суду в частині застосування запобіжного заходу, яким визначено тримання ОСОБА_7 під вартою до набрання вироком законної сили, ухвалено виконувати негайно.
Стягнуто на користь держави з ОСОБА_7 документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 1995,4 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 50576,23 грн., на користь ОСОБА_11 - 114720 грн., на користь ОСОБА_12 - 50000 грн.
Суму застави (50000 грн.) ухвалено обернути в рахунок держави, а за згодою застоводавця в рахунок відшкодування шкоди.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_13 з метою придбання своєму сину ОСОБА_14 житла в один із днів червня 2008 року, перебуваючи в гуртожитку по АДРЕСА_2 , звернулась до його власника ОСОБА_7 з проханням допомогти придбати одну з кімнат зазначеного гуртожитку.
ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_13 , що він зможе продати в розстрочку кімнату № 526 будинку АДРЕСА_2 , яка перебуває в його власності, та переоформити на неї право власності на зазначену кімнату.
03.07.2008 року ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_2 погодилась із його пропозицією продажу кімнати та передала йому перший внесок - гроші в сумі 25000 гривень.
З метою надання законності своїх дій, ОСОБА_7 оформив договір задатку та передав ОСОБА_13 , ключі від кімнати, а також зареєстрував у вказаній кімнаті ОСОБА_14 , та 26.09.2008 року нотаріально засвідчив попередній договір купівлі-продажу вказаної кімнати.
В період часу з серпня 2008 року по січень 2012 року, ОСОБА_13 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 перераховувала йому щомісячну плату, таким чином передала ОСОБА_7 ще 45000 гривень та повністю розрахувалась за кімнату.
Проте, ОСОБА_7 , до грудня 2008 року, маючи реальну можливість передати ОСОБА_13 у право власності кімнату № 526 будинку АДРЕСА_2 , своїх зобов`язань не виконав, діючи з єдиним умислом, діючи повторно, шляхом обману з липня 2008 року по січень 2012 року заволодів грошима на загальну суму 70 000 грн., які належать ОСОБА_13 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Крім того, у перших числах січня 2012 року до ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_15 з проханням обміну належної їй двокімнатної квартири АДРЕСА_3 на житло з меншою площею з доплатою за її квартиру.
Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_15 , що він зможе зробити обмін зазначеної квартири на кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_2 , яка перебуває в його власності.
ОСОБА_15 , не розуміючи злочинних намірів ОСОБА_7 , погодилась із пропозицією обміну.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 на початку травня 2012 року повідомив ОСОБА_15 , що він знайшов покупця на її квартиру і йому необхідно передати копію паспорта ОСОБА_15 та її копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру для оформлення відповідних документів.
ОСОБА_15 , будучи впевнена в тому, що ОСОБА_7 виконає всі свої зобов`язання, передала йому необхідні документи.
16.05.2012 року приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , достовірно знаючи про заборону відчуження належних йому кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_2 , у зв`язку з накладенням на них арешту, запросив ОСОБА_15 і ОСОБА_16 до зазначеного гуртожитку, де продовжуючи свої злочинні дії, видав їм у вільно складеній за формою ордер, до якого вніс відомості щодо вселення сім`ї ОСОБА_17 до кімн. АДРЕСА_4 , та запевнив їх у тому, що він оформить на ОСОБА_15 право власності на вказану кімнату, після того, як буде оформлено у нотаріуса продаж її квартири.
Пізніше, для здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_7 , з метою швидкого продажу її квартири, запропонував своєму знайомому ОСОБА_18 придбати квартиру АДРЕСА_3 за 15 000 доларів США, на що ОСОБА_18 погодився.
16.05.2012 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 була укладена угода купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , під час якої ОСОБА_18 в розрахунок по угоді передав ОСОБА_15 5000 доларів США, а ОСОБА_7 10000 доларів США на придбання житла для ОСОБА_15 .
Проте, ОСОБА_7 своїх зобов`язань перед ОСОБА_15 не виконав, житла для неї не придбав, кімнату АДРЕСА_4 , передав у користування іншим громадянам.
Таким чином, ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів належними ОСОБА_15 грошовими коштами в сумі 10000 доларів США, що станом на 16.05.2012 рік еквівалентно 79900 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Крім того, приблизно в листопаді 2012 року до ОСОБА_7 звернулась мешканка неприватизованої кімнати АДРЕСА_5 ОСОБА_19 з проханням допомогти приватизувати кімнату та провести угоду обміну її кімнати на будинок в сільській місцевості з доплатою.
За пропозицією ОСОБА_7 для здійснення даної угоди ОСОБА_19 оформила довіреність на ОСОБА_20 та передала ключі від зазначеної кімнати.
В січні 2013 року ОСОБА_7 доручив ОСОБА_20 подати об`яву в газету «Ринг Експрес» про надання послуг з продажу, придбання та обміну житла з метою підшукування осіб, маючих намір на продаж або обмін свого житла.
На початку травня 2013 року ОСОБА_11 в газеті «Ринг Експрес» знайшла оголошення зі змістом «продаж квартир» та зателефонувала по вказаному номеру у об`яві, познайомившись таким чином з автором зазначеного оголошення ОСОБА_20 , який в свою чергу познайомив її з ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ввів ОСОБА_11 в оману та запевнив, що він дійсно займається продажем квартир і у його власності є квартира АДРЕСА_5 .
Після цього, в травні 2013 року ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи вільний доступ до кімнати АДРЕСА_6 , надав для огляду цю кімнату ОСОБА_11 і шляхом обману переконав її, що він зможе продати зазначену квартиру за 12000 доларів США в розстрочку на три роки.
ОСОБА_11 зазначена пропозиція сподобалась та, будучи упевненою в тому, що ОСОБА_7 виконає свої зобов`язання в повному обсязі, 19.05.2013 року в денний час, перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , передала йому 7000 доларів США авансом за купівлю кімнати АДРЕСА_5 .
Проте, ОСОБА_7 , маючи можливість виконати всі свої зобов`язання перед ОСОБА_11 , право власності на кімнату АДРЕСА_5 на неї не оформив, грошові кошти їй не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 7000 доларів США, що станом на 19 травня 2013 року, згідно курсу НБУ, еквівалентно 55951 гривні, чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.
Крім цього, ОСОБА_7 , будучи директором благодійного фонду «Сприяння» (далі БФ «Сприяння»), який в 2007 році здійснював послуги за доглядом літнього чоловіка ОСОБА_21 , дізнався, що у його дружини ОСОБА_12 перебуває у власності квартира АДРЕСА_7 та в користуванні неприватизована квартира АДРЕСА_8 .
На початку серпня 2013 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме квартирою АДРЕСА_7 , повідомив своєму знайомому ОСОБА_22 , перед яким у нього раніше виникли боргові зобов`язання з повернення позики в сумі 15 000 доларів США, що у нього тимчасово немає можливості повернути йому борг, але він зможе борг повернути, якщо ОСОБА_22 допоможе здійснити угоду купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , та яка належить, нібито його знайомій жінці, яка в силу своєї зайнятості не може самостійно цим займатись.
При цьому, ОСОБА_7 переконав ОСОБА_22 в тому, що він, ОСОБА_7 , самостійно, не може займатися оформленням документів з купівлі-продажу квартири, оскільки на його майно накладено арешт.
ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_22 , що для здійснення зазначеної угоди ОСОБА_22 необхідно передати ОСОБА_7 свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а оформленням документів буде займатися ОСОБА_7 особисто.
ОСОБА_22 , бажаючи повернути свій борг, вважаючи, що він діє законно, погодився з пропозицією ОСОБА_7 і передав йому свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру.
В подальшому, ОСОБА_7 , маючи в користуванні зазначені документи ОСОБА_22 для вчинення шахрайських дій, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, злочинним шляхом, отримав підроблені офіційні документи нотаріально завірені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , а саме: нотаріально посвідчену довіреність від імені ОСОБА_12 щодо уповноваження ОСОБА_22 продати квартиру АДРЕСА_7 , дозвіл виконувати всі дії з усіх питань, пов`язаних з використанням та обслуговуванням кв. АДРЕСА_8 , а також представляти інтереси від імені ОСОБА_12 , в державних, громадських організаціях, підприємствах та установах.
Далі, ОСОБА_7 , не маючи в користуванні оригіналів документів на квартиру АДРЕСА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, вирішив їх відновити, залучивши до відновлення правовстановлюючих документів та документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, третіх осіб.
В один з днів вересня 2013 року ОСОБА_7 попросив своїх знайомих ОСОБА_24 і ОСОБА_25 за винагороду допомогти йому відновити правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_7 та зібрати необхідні документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири, а саме: ОСОБА_24 допомогти у відновленні правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_7 , а ОСОБА_25 допомогти звернутися до нотаріуса для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 .
При цьому, ОСОБА_7 пояснив їм, що у нього є довіреність, відповідно до якої ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_22 виконувати дії по купівлі-продажу квартири. Крім того, ОСОБА_7 переконав ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в тому, що ОСОБА_22 є нібито племінником ОСОБА_12 , а вона не має можливості самостійно займатися укладанням угоди купівлі-продажу квартири.
Після цього, в період часу з 10 по 20 вересня 2013 року ОСОБА_22 і ОСОБА_24 , будучи впевненими у законності своїх дій, на прохання ОСОБА_7 , відновили правовстановлюючі документи по квартирі АДРЕСА_7 , а ОСОБА_25 надала їх для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу приватному нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_26 .
Приблизно 18 вересня 2013 року ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_25 , що він знайшов покупця на квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_27 , з якою необхідно оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу за участю ОСОБА_22 , як довіреної особи власниці вказаної квартири ОСОБА_12 .
20 вересня 2013 року ОСОБА_25 і ОСОБА_22 , будучи впевнені у законності своїх дій, діючи начебто за дорученням ОСОБА_28 , оформили договір купівлі-продажу з покупцем ОСОБА_27 у приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округа ОСОБА_26 та під час укладання угоди ОСОБА_27 передала ОСОБА_22 грошові кошти за покупку квартири в сумі 88000 гривень, які ОСОБА_22 в цей же день передав ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 витратив зазначені гроші на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, заволодів квартирою АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_12 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 88 000 грн.
Крім цього, на початку серпня 2013 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння правом на майно шляхом обману, а саме неприватизованою квартирою АДРЕСА_8 , повідомив своєму знайомому ОСОБА_22 , перед яким у нього раніше виникли боргові зобов`язання з повернення позики в сумі 15 000 доларів США, що у нього тимчасово немає можливості повернути йому борг, але він зможе його повернути, якщо ОСОБА_22 допоможе здійснити угоду приватизації, а потім угоду купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_10 , та яка належить, нібито його знайомій жінці, яка в силу своєї зайнятості не може самостійно цим займатись.
ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_22 , що для здійснення зазначеної угоди ОСОБА_22 необхідно передати ОСОБА_7 свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а всіма оформленнями документів буде займатися ОСОБА_7 особисто.
ОСОБА_22 , бажаючи повернути свій борг, вважаючи, що він діє законно, погодився з пропозицією ОСОБА_7 і передав йому свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру.
В подальшому ОСОБА_7 , маючи в користуванні зазначені документи ОСОБА_22 для вчинення шахрайських дій, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, злочинним шляхом, отримав довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_10 , а також, отримав підроблені офіційні документи нотаріально завірені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , а саме: нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_12 щодо уповноваження ОСОБА_22 виконувати всі дії з усіх питань, пов`язаних з використанням та обслуговуванням кв. АДРЕСА_8 , а також представляти інтереси від імені ОСОБА_12 в державних, громадських організаціях, підприємствах та установах; нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої ОСОБА_12 давала дозвіл на постановку на реєстраційний облік ОСОБА_22 в належну їй квартиру АДРЕСА_8 і відмовляється від права приватизації нерухомого майна за цією ж адресою.
Далі, ОСОБА_7 , не маючи у володінні оригіналів документів на квартиру АДРЕСА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, вирішив їх відновити, залучити до відновлення правовстановлюючих документів та документів, необхідних для приватизації житла і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, третіх осіб.
В один з днів вересня 2013 року ОСОБА_7 попросив своїх знайомих ОСОБА_24 і ОСОБА_25 за винагороду допомогти йому відновити правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_8 , зібрати необхідні документи для приватизації житла та нотаріального оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири, а саме: ОСОБА_24 допомогти у відновленні правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_8 , та приватизувати її, а ОСОБА_25 допомогти звернутися до нотаріуса для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 .
При цьому, ОСОБА_7 пояснив їм, що у нього є довіреність, відповідно до якої ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_22 виконувати дії по приватизації житла, а в подальшому продажу квартири. Крім того, ОСОБА_7 переконав ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в тому, що ОСОБА_22 є нібито племінником ОСОБА_12 , а вона не має можливості самостійно займатися укладанням угоди купівлі-продажу квартири.
Після цього, в період часу з 10 по 20 вересня 2013 року ОСОБА_22 і ОСОБА_24 , будучи впевненими у законності своїх дій, на прохання ОСОБА_7 відновили документи, необхідні для приватизації квартири АДРЕСА_8 .
У вересні 2013 року, в денний час ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою отримання права на першочергову приватизацію квартири АДРЕСА_10 , шляхом реєстрації у вказаній квартирі ОСОБА_22 , достовірно знаючи, що нотаріально посвідчена заява від імені ОСОБА_12 щодо уповноваження ОСОБА_22 виконувати всі дії з усіх питань, пов`язаних з використанням та обслуговуванням кв. АДРЕСА_8 , а також представляти інтереси від імені ОСОБА_12 в державних, громадських організаціях, підприємствах та установах, на постановку на реєстраційний облік ОСОБА_22 в належну їй квартиру АДРЕСА_8 і відмовляється від права приватизації нерухомого майна за цією ж адресою, підроблені, надав їх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 для подальшого оформлення документів для продажу квартир, таким чином ОСОБА_7 використав підроблені документи.
Зазначеними діями ОСОБА_7 намагався завдати ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 240000 гривень, проте, ОСОБА_7 , не зміг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
ОСОБА_29 , маючи у власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_11 , через брак коштів з оплати комунальних платежів на початку вересня 2013 року вирішив провести обмін своєї квартири на житло з меншою площею з доплатою.
9 вересня 2013 року ОСОБА_29 в газеті «Ринг Експрес» знайшов оголошення зі змістом «обмін квартири з доплатою» та зателефонував по вказаному номеру у об`яві. Так він познайомився з автором зазначеного оголошення ОСОБА_7 , який запевнив його, що він дійсно займається обміном квартир і зможе зробити обмін його трикімнатної квартири на житло з меншою площею з доплатою.
Приблизно в цей же період часу до ОСОБА_7 звернувся власник кімнати АДРЕСА_12 - ОСОБА_30 з проханням допомогти провести угоду продажу його кімнати за 17000 доларів США і для здійснення даної угоди передав йому ключі від зазначеної квартири.
Приблизно 15 вересня 2013 року ОСОБА_7 , маючи вільний доступ до кімнати АДРЕСА_12 , надав для огляду цю кімнату ОСОБА_29 , після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману переконав його, що він зможе зробити обмін трикімнатної квартири на зазначену кімнату в гуртожитку.
ОСОБА_29 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_7 виконає свої зобов`язання в повному обсязі, дав згоду на оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11 та передав йому правовстановлюючі документи на цю квартиру. ОСОБА_7 в свою чергу знайшов покупця на квартиру АДРЕСА_11 - ОСОБА_31 .
ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, попросив свою знайому ОСОБА_25 за винагороду допомогти нотаріально оформити угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11 , при цьому переконав її, що він виконає свої зобов`язання перед ОСОБА_29 в повному обсязі.
В період часу з 22 по 26 вересня 2013 року ОСОБА_25 , будучи впевнена в тому, що діє законно, на прохання ОСОБА_7 надала правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_11 для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу приватному нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_26 . Після цього, ОСОБА_29 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_7 виконає свої зобов`язання, у приватного нотаріуса ОСОБА_26 дав згоду на оформлення угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11 та отримав від ОСОБА_32 грошові кошти в сумі 27000 доларів США. В свою чергу ОСОБА_33 , виконуючи прохання ОСОБА_7 , попросила ОСОБА_29 передати їй 20000 доларів США, відповідно до його попередньої домовленості з ОСОБА_7 ОСОБА_29 передав ОСОБА_25 20000 доларів США, яка в свою чергу передала їх ОСОБА_7 .
Проте, ОСОБА_7 , маючи реальну можливість продати ОСОБА_29 кімнату ОСОБА_34 , зобов`язання перед ним не виконав та шляхом обману заволодів грошовими коштами в сумі 20 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.09.2013 року, еквівалентно 159860 гривень, які належать ОСОБА_29 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
Крім цього, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, для здійснення свого злочинного наміру восени 2011 року повідомив ОСОБА_35 про те, що продає кімнату № 237 будинку АДРЕСА_2 за 10000 доларів СІІІА.
На початку листопада 2011 року ОСОБА_36 через свою знайому ОСОБА_37 дізнався, що ОСОБА_7 на вигідних умовах продає в розстрочку зазначену кімнату. З метою її покупки і в подальшому переоформлення права власності на себе, будучи впевненим, що ОСОБА_7 виконає всі свої зобов`язання, перерахував його довіреній особі ОСОБА_38 в якості задатку грошові кошти в сумі 25000 гривень, а в подальшому повинен був перераховувати щомісяця гроші у сумі 800 гривень.
18.02.2012 року ОСОБА_7 з метою введення ОСОБА_39 в оману, показав йому кімнату № 237 будинку АДРЕСА_2 та не повідомив його про те, що на зазначену кімнату накладено арешт та заборону на її відчуження.
Того ж дня, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинній намір, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом шахрайства, повідомив ОСОБА_40 , що для оформлення всіх необхідних документів щодо передачі права власності на кімнату йому необхідно передати гроші в сумі 1000 гривень. ОСОБА_36 , будучи впевненим, що ОСОБА_7 виконає всі свої зобов`язання, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 гривень та між ними було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та отримання ОСОБА_7 задатку в сумі 25000 гривень і 1000 гривень, в якості оплати за оформлення документів.
ОСОБА_7 , маючи реальну можливість надати ОСОБА_40 відповідну до договору кімнату або повернути йому грошові кошти, зобов`язання перед ним не виконав та шляхом обману заволодів грошовими коштами, чим завдав ОСОБА_40 майнову шкоду на загальну суму 26000 гривень.
01.09.2013 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 , знаходився в загальному коридорі на 5-му поверсі будинку АДРЕСА_2 . В той час, між ним та ОСОБА_41 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_42 схопив обома руками її за зап`ястки та, застосовуючи свою фізичну перевагу, потягнув до кімнати № 89 зазначеного будинку. Далі, ОСОБА_7 ногою відкрив двері вказаної кімнати, заштовхав її до середини та діючи умисно, утримуючи ОСОБА_43 за руки, штовхнув її, від чого ОСОБА_44 втратила рівновагу, вдарилася головою об тумбу, втратила свідомість та впала на підлогу. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , знаходячись в безпосередній близькості до ОСОБА_42 кулаком наніс їй не менше двох ударів в область правого плеча та не менше двох ударів в область голови зліва та не менше трьох ударів ногою в область правої голені.
Згідно висновку експерта № 57 від 27.01.2014 року у ОСОБА_42 мали місце крововилив на обличчі, садна на голові, травма, що супроводжувалась струсом головного мозку .
Вищезазначені пошкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року».
Крім цього, органом досудового слідства ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України при наступних обставинах: приблизно в вересні 2013 року ОСОБА_45 з метою обміну своєї 1/5 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_13 на меншу житлову площу з доплатою, не маючи всіх правовстановлюючих документів на вказану частину будинку, звернулась до ОСОБА_7 з проханням допомогти придбати одну з кімнат в гуртожитку по АДРЕСА_2 .
ОСОБА_7 , будучи директором благодійного фонду «Сприяння» (далі БФ «Сприяння»), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_46 , що він зможе провести обмін її житла на кімнату АДРЕСА_4 , яка перебуває в його власності, при цьому, ввівши ОСОБА_47 в оману, не повідомив, що на зазначену кімнату накладено арешт із забороною відчуження.
У вересні 2013 року ОСОБА_45 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_2 , погодилась із його пропозицією обміну.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 для вчинення шахрайських дій при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, злочинним шляхом, отримав рішення Корольовського суду м. Житомира щодо визнання за ОСОБА_48 права власності на 1/5 частину домоволодіння в АДРЕСА_13 , та 26.09.2013 року надав його невстановленій в ході слідства особі для подання зазначеного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області і внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_48 , з метою подальшого проведення операцій з нерухомістю.
На початку жовтня 2013 року ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою заволодіння 1/5 частиною домоволодіння в АДРЕСА_13 , запропонував своєму знайомому ОСОБА_49 за матеріальну винагороду допомогти з продажем частини домоволодіння ОСОБА_50 та надати грошову допомогу для оформлення необхідних документів для продажу. При цьому, ОСОБА_7 пояснив, що з метою гарантування повернення йому грошової позики, отриманої на оформлення документів для продажу частини домоволодіння ОСОБА_50 , під час пошуку покупця на нерухомість, він переоформить право власності на 1/5 частину домоволодіння в АДРЕСА_13 , на ОСОБА_51 та ОСОБА_52 .
Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, переконав ОСОБА_47 , що з метою належного оформлення документів на частину її домоволодіння та успішного завершення угоди обміну житла необхідно оформити договір дарування зазначеної частини домоволодіння на ОСОБА_51 та ОСОБА_52 .
ОСОБА_45 , будучи впевненою, що ОСОБА_7 виконає всі свої зобов`язання, 09.10.2013 року, знаходячись у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_53 уклала договір дарування 1/5 частини домоволодіння в АДРЕСА_13 на сім`ю ОСОБА_54 .
Крім цього, в жовтні 2013 року ОСОБА_7 , діючи умисно, переконав ОСОБА_47 в тому, що вона повинна взяти в борг у ОСОБА_55 грошові кошти в сумі 3000 доларів США для оформлення документів про продаж її частини домоволодіння, на що вона погодилась та отримала зазначені 3000 доларів США , які передала ОСОБА_7 .
31.10.2013 року ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_7 , знаходячись у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_53 уклали договір дарування 1/5 частини домоволодіння в АДРЕСА_13 на ОСОБА_55 , який за це передав ОСОБА_49 26500 доларів США.
В цей же день ОСОБА_56 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 передав йому 26500 доларів США, який в свою чергу надав 2000 доларів США ОСОБА_46 в якості доплати до обміну житла, а інші кошти витратив на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 25500 доларів США, що станом на 09.10.2013 року, згідно курсу НБУ, еквівалентно 203821 гривням 50 копійкам, чим завдав майнову шкоду на зазначену суму потерпілій ОСОБА_58 .
За наслідками судового розгляду, суд вважав необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_7 епізод обвинувачення в заволодінні майном ОСОБА_50 шляхом обману, оскільки в судовому засіданні 03.03.2015 року ОСОБА_45 заявила суду клопотання, що вона відмовляється від будь-яких претензій до ОСОБА_7 , який виконав всі зобов`язання перед нею, надав та оформив їй житло за домовленістю, тому не вважає себе потерпілою, а прокурор ОСОБА_59 , в свою чергу, після допиту ОСОБА_50 не підтримала обвинувачення відносно ОСОБА_7 за зазначеним епізодом.
В апеляційній скарзі захисник вважає, що вирок є незаконним, необґрунтованим, ухваленим із істотним порушенням вимог ст. 409 КПК України (а саме невідповідність висновків суду, вказаних в цьому вироку фактичним обставинам справи і як наслідок неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що в кінцевому рахунку призвело до неправильного тлумачення кримінального закону, яке суперечить його точному змісту). Вказує, що взаємовідносини ОСОБА_7 , які склалися у нього із громадянами ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_60 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , мають всі ознаки цивільно-правових відносин і як наслідок відсутність складу злочину, відповідальність за який передбачено за ст. 190 КК України.

На підставі вищевикладеного, просить змінити вирок суду, виключивши з нього обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до вимог п.п. 2-3 ч. 1 ст. 284 КПК України; за ч. 2 ст. 125 КК України залишити ОСОБА_7 міру покарання, яку йому обрав суд першої інстанції своїм вироком від 13.10.2016 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і доповнення до неї; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги і вважала вирок суду законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду відповідає зазначеним вимогам.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях за епізодами шахрайства, замаху на шахрайство і використання завідомо підробленого документу не визнав повністю. Зі змісту його пояснень випливало, що вчинені ним дії носять цивільно-правовий характер і в них відсутній склад кримінального правопорушення.
Натомість, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_61 , письмовою заявою свідка ОСОБА_18 , письмовими запереченнями приватного нотаріуса ОСОБА_23 , які узгоджуються між собою і з письмовими доказами у кримінальному провадженні: договором завдатку від 03.07.2008 року за придбання кімнати, розпискою від 07.08.2008 року про отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_13 завдатку на суму еквівалентну 5000 доларів США, попередньою угодою від 26.09.2008 року про придбання житла, розпискою від 05.01.2012 року про отримання ОСОБА_7 грошей за попередньою угодою на загальну суму 70000 грн., копією паспорта ОСОБА_14 з відміткою від 16.08.2008 року про реєстрацію його мешкання в кімнаті АДРЕСА_14 , витягом з реєстру обтяжень нерухомого майна, відповідно якому 15.12.2008 року на 1909/3000 частин гуртожитку по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_7 було накладено арешт, заявою та довідками про реєстрацію 16.05.2012 року ОСОБА_15 , ОСОБА_62 та ОСОБА_63 до кімнати АДРЕСА_4 , копією договору купівлі продажу від 16.05.2012 року, за яким ОСОБА_18 придбав у ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_3 , мировою угодою від 12.08.2013 року, свідоцтвом про поховання ОСОБА_62 від 10.04.2013 року, копією паспорта ОСОБА_63 з відміткою про його реєстрацію в кімнаті АДРЕСА_4 , витягом з реєстру обтяжень нерухомого майна, відповідно якому 15.12.2008 року на 1909/3000 частин гуртожитку по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_7 було накладено арешт; розпискою ОСОБА_7 від 19.05.2013 року про отримання ним від ОСОБА_11 суми, еквівалентної 7000 доларів США по угоді купівлі-квартири АДРЕСА_5 ; висновком судового експерта № 10 від 16.10.2014 року; копією договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_7 від 20.09.2013 року, свідоцтвом про право власності на житло, витягом з реєстру, підробленою довіреністю, копією паспорта ОСОБА_22 з відміткою про його реєстрацію в квартирі АДРЕСА_8 від 06.09.2013 року, підробленою довіреністю від імені ОСОБА_12 на користування та обслуговування квартирою АДРЕСА_15 (а.с. 129 т. 4), заявою ОСОБА_22 про його реєстрацію в квартирі АДРЕСА_15 , висновками експерта № 754 від 30.06.2014 року та № 753 від 30.06.2014 року, документами про право власності ОСОБА_34 на кімнату № 425 будинку АДРЕСА_2 , копією договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_29 , розписками ОСОБА_7 про отримання грошей від ОСОБА_29 для придбання для нього житла, попереднім договором від 18.02.2012 року про отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_39 в рахунок оплати вартості кімнати АДРЕСА_16 , 26000 грн. та зобов`язання укласти договір купівлі продажу зазначеної кімнати, заявою про реєстрацію, ордера на житлове приміщення, та талоном на реєстрацію, яким ОСОБА_36 21.04.2012 року зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_17 , рішенням Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 10.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_39 26000 грн., отриманих ОСОБА_7 в якості авансу за придбання кімнати АДРЕСА_17 , витягом з реєстру обтяжень нерухомого майна 15.12.2008 року, яким було накладено арешт на 1909/3000 частин гуртожитку по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_7 .
Вказані докази судом були вивчені і досліджені, кожний окремо, з точки зору належності, допустимості, і, в сукупності, з точки зору достатності, взаємозв`язку та всебічності, і їм була дана належна оцінка.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини щодо часу і місця подій, які відбулися за участю його та потерпілих.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 або ж мав реальну можливість передати у власність потерпілій особі майно і не зробив цього (епізоди по ОСОБА_13 і ОСОБА_29 ), або ж не мав реальної можливості передати потерпілій особі право власності на майно (епізоди по ОСОБА_15 , ОСОБА_11 і ОСОБА_40 ), при цьому отримував кошти від потерпілих і привласнював їх.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у використанні завідомо підробленого документу при заволодінні однієї квартирою і замаху на заволодіння іншої, які належали ОСОБА_12 , також є обґрунтованим.
Версія сторони захисту про те, що дії ОСОБА_7 носять цивільно-правовий характер і в них відсутній склад кримінальних правопорушень, судом була оцінена критично, визнана необґрунтованою і повністю спростована, оскільки наявні докази свідчили про усвідомлення ОСОБА_7 або неможливості виконання домовленостей між ним та потерпілими, або про свідоме небажання їх виконувати. Відтак, висновки щодо наявності вини ОСОБА_7 у шахрайських діях, замаху на шахрайство і використанні завідомо підроблених документів викладені у вироку обґрунтовано і вмотивовано.

Так, апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного вироку та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного вироку.

Доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними тим, що були надані стороною захисту під час розгляду провадження в суді першої інстанції, які судом першої інстанції визнані необґрунтованими, і розцінені як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення від відповідальності, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_7 кваліфікованого складу шахрайства і замаху на шахрайство, в свою чергу, належним чином вмотивований і обґрунтований.
Про наявність умислу в обвинуваченого на вчинення шахрайських дій, крім обставин, зазначених судом у вироку, свідчить і те, що з моменту заволодіння коштами і майном потерпілих жодних дій на виконання зобов`язань або повернення коштів чи майна ОСОБА_7 вжито не було. Про це також свідчить і кількість скоєних епізодів, схожість і тотожність вчинених дій.
З огляду на вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи, що зазначені в доповненні до апеляційної скарги на предмет необхідності кваліфікації епізоду стосовно заволодіння коштами ОСОБА_29 за ч. 2 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки сума збитку по вказаному епізоду дорівнювала 20 000 доларів США - тобто 159 860 грн., що більш, ніж в 250 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Процесуальних порушень і порушень прав обвинуваченого на стадії досудового розслідування і судового розгляду колегія суддів, під час апеляційного розгляду, не встановила.
Не встановила колегія суддів і істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4