Справа № 344/6341/17
Провадження № 1-кп/344/318/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 10.02.2017, близько 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався проїзною частиною дороги вул. Надрічна в напрямку вул. Галицька, в м. Івано-Франківську. В цей час по нерегульованому пішохідному переході по вул. Надрічна, поряд із будинком № 1, переходив проїзну частину ділянки дороги ОСОБА_6 , який рухався справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Водій ОСОБА_5 , не надавши переваги в русі пішоходу, проявивши неуважність, маючи об`єктивну можливість бачити, що через пішохідний перехід рухається пішохід, продовжив рух не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_6 . При цьому водій ОСОБА_5 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3. б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п. 4.16. а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 200 від 05.05.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатовідламкового внутрішньосуглобового перелому верхньої третини лівої гомілки зі зміщенням відламків і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що 10.02.2017, близько 16.30 год. керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався в напрямку вул. Галицька по вул. Надрічній, в м. Івано-Франківську. Проявив неуважність, невчасно побачив пішохода і вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який по пішохідному переході переходив проїзну частину дороги. У вчиненому розкаявся, просив суд застосувати щодо нього амністію.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, висновок досудової доповіді органу пробації, те, що злочин вчинив з необережності, думку потерпілого, а також обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - не встановлено. Обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого матеріального збитку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді арешту. Крім того, враховуючи всі наведені обставини провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні дитину, якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. не виповнилось 18 років ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.126). Судом також встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. Даний злочин відноситься до необережного злочину, який не є особливо тяжким чи тяжким, відповідно до ст. 12 КК України.

Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти застосування до нього амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_5 - судом не встановлено. За таких обставин, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Крім того, вчиненим злочином потерпілому ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, оскільки він переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Так, ОСОБА_6 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень було перенесено низку операцій, які супроводжувались постійним болем, потерпілий веде лежачий спосіб життя, оскільки йому не рекомендовані навантаження внаслідок травми, отриманої внаслідок ДТП. Тому, враховуючи конкретні обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілого, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суд вважає, що цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (а.с.42-46, 78-79, 99-100) щодо відшкодування моральної шкоди, завданої злочином підлягає до повного задоволення с розмірі 30000 грн., яку слід стягнути з на користь потерпілого з ОСОБА_5 , який є володільцем даного джерела підвищеної небезпеки і який несе майнову відповідальність за шкоду, заподіяну діями такого джерела.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 6 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити повністю. Стягнути на користь ОСОБА_6 із ОСОБА_5 30000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави (а.с. 121) - 988 гривень 70 копійок судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.122-123), який переданий на зберігання ОСОБА_5 - повернути за належністю володільцю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1