Справа № 297/1807/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 31.05.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кизил-Арват, Туркменістан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 8 класів, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, непрацюючого, судимого 13.07.1998 року Ужгородським районним судом за ст. 142 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі; 25.11.2003 року Ужгородським міським судом за ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з освітою 8 класів, неодруженого, непрацюючого, судимого 06.05.2005 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

за ст. 332 ч. 3 КК України,
встановив:
ОСОБА_6 в середині березні 2017 року пообіцяв громадянину Афганістану ОСОБА_8 за винагороду у розмірі 4000 доларів США здійснити організацію його незаконного, поза пунктом пропуску через державний кордон України, переправлення на територію Угорської Республіки.

Після цього, ОСОБА_6 в кінці березня 2017 року звернувся до знайомого ОСОБА_7 , з проханням здійснити разом з ним за винагороду у розмірі 200 доларів США організацію незаконного, поза пунктом пропуску через державний кордон України, переправлення ОСОБА_8 на територію Угорської Республіки. Згідно досягнутої злочинної домовленості ОСОБА_7 зобов`язувався зустріти у м. Львові ОСОБА_8 , забезпечити його прибуття на транспортному засобі в прикордонний район на території Закарпатської області, де організувати подальшу таємну доставку даної особи в обумовлене місце та передати іншій невстановленій досудовим слідством особі.

ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 на початку квітня 2017 року, залучили до вчинення даного злочину мешканців Закарпатської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в обов`язки яких входило забезпечення таємного пересування ОСОБА_8 в прикордонному районі шляхом супроводження на транспортному засобі легкового автомобіля, у якому перебуватиме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .М..

02.04.2017 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про необхідність прибути 03.04.2017 року до гіпермаркету «Ашан», розташованого у м. Львів, для здійснення обіцяного незаконного його переправлення до Угорської Республіки.

Далі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 03.04.2017 року на легковому автомобілі марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_11 , який не був обізнаний в організації вчинення данного злочину, виїхали з м. Ужгорода в напрямку гіпермаркету «Ашан», у м. Львів для зустрічі з ОСОБА_8 , з метою супроводження його ОСОБА_7 на територію Закарпатської області. В обідній час того ж дня, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у гіпермаркету «Ашан» здійснили посадку ОСОБА_8 у легковий автомобіль марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », для подальшого слідування у супроводі ОСОБА_7 в напрямку державного кордону України. При цьому, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, особисто отримав у громадянина Афганістану ОСОБА_8 в якості авансу грошові кошти у розмірі 500 доларів США із загальної обумовленої суми, з яких 100 доларів США віддав ОСОБА_6 за його вказівкою, а решту залишив у себе для заправки автомобіля пальним та як особисту грошову винагороду обіцяну ОСОБА_6 за незаконне переправлення вказаного іноземця.

ОСОБА_6 після від`їзду ОСОБА_7 із ОСОБА_8 в напрямку українського кордону, разом із дружиною іноземця ОСОБА_12 виїхали у м. Луцьк для очікування від ОСОБА_8 його підтвердження з території Угорської Республіки про успішне переправлення, з метою отримання у ОСОБА_12 решти обумовлених коштів у розмірі 3500 доларів США.

Того ж дня у вечірній час, ОСОБА_7 , здійснюючи супроводження, прибув разом з ОСОБА_8 у с. Сюрте, Ужгородського району, де їх вже очікували на легковому автомобілі марки «Ford Escort» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Після цього, останні на вищевказаному транспортному засобі, рухаючись за домовленістю попереду на певній відстані, супроводжували автомобіль із ОСОБА_7 та іноземцем із с. Сюрте до заздалегідь обумовленого місця автозаправної станції у с. Косино, Берегівського району, де останнього планувалось передати іншій невстановленій особі, яка безпосередньо здійснить незаконне переправлення через державний кордон України. Проте вказаний злочинний задум ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до кінця здійснити не змогли, оскільки вищезазначені автомобілі були зупинені співробітниками УСБУ в Закарпатській області на відстані приблизно двох кілометрів до лінії державного кордону України із Угорською Республікою, на напрямку 294-300 прикордонних знаків ділянки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Епізод із обвинувачення, що приблизно через тиждень після зустрічі в середині березня 2017 року ОСОБА_6 із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 зателефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_2 ОСОБА_8 та повідомив йому про необхідність прибути до м. Ужгорода та наступного дня, на виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 виїхали залізничним транспортом з міста Луцьк у м. Ужгород, де у вказаного іноземця прикордонним нарядом було здійснено перевірку документів на право перебування в Україні. У зв`язку з цим ОСОБА_6 пояснив про тимчасову неможливість обіцяного незаконного переправлення за кордон, після чого наказав ОСОБА_8 повертатись у м. Луцьк та очікувати від нього вказівок, слід виключити, оскільки він в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведений.

На думку суду обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід визнати виннимиу кримінальному правопорушенні за ст. 332 ч. 3 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що ОСОБА_6 запропонував йому ввести в оману за грошову винагороду в розмірі близько 200 доларів США громадянина Афганістану ОСОБА_8 , пообіцяв переправити останнього нелегально за кордон в Угорщину. Однак в дійсності вони цього робити не планували, а лише доставив його у Закарпатську область на заправці м. Мукачево залишити його, тобто вчинити щодо нього шахрайські дії. Для втілення їхніх шахрайських задумів, він, ОСОБА_7 , попередньо домовився із ОСОБА_11 , щоб той відвіз їх до Львова. Тоді, він разом із ОСОБА_6 , поїхали у м. Львів, де зустрілися з ОСОБА_8 , який приїхав на місце зустрічі до магазину «Ашан» з дружиною та дитиною. При цьому, іноземець грошей йому не давав. За попередньою домовленістю зі ОСОБА_6 , він мав покатати ОСОБА_8 по Закарпатській області, щоб останній думав, що він знаходиться в Угорщині, однак на меті переправляти іноземця через державний кордон України у них не було. ОСОБА_6 залишився у м. Львів, де мав отримати від дружини іноземця обіцяні гроші. Для здійснення задуманого, з метою їх супроводження по Закарпатській області, він залучив Варгу та іншого чоловіка, які пересувалися на автомобілі марки «Форд», та яким дав 200 гривень для заправки автомобіля. Під час поїздки по Закарпатській області він, ОСОБА_7 , намагався ОСОБА_8 ввести в оману, щоб у нього склалось відчуття, що вони в Угорщині, оскільки на вивісках магазинів та інших установах назви були написані також і на угорській мові. В цей час вони були затримані правоохоронними органами. Ні він, ні ОСОБА_6 від ОСОБА_8 гроші не отримували.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що він не обіцяв ОСОБА_8 переправляти його нелегально через державний кордон України, а пообіцяв за грошову винагороду в розмірі 600 доларів США зробити шенгенську візу та інші необхідні документи в Ужгороді. Однак, робити цього також не збирався, а такими шахрайськими діями хотів ввести в оману останнього. Він запропонував ОСОБА_7 «ввести в оману» останнього на гроші, за винагороду для нього в розмірі 250 доларів США та для водія, який їх повезе, 100 доларів США . Для здійснення задуманого обману ОСОБА_7 мав покатати на автомобілі афганця по Закарпатській області на висадити у м. Мукачево на автозаправній станції. Так, вони з ОСОБА_7 зустрілися із ОСОБА_8 та його дружиною біля магазину «Ашан» у м. Львів. Коли ОСОБА_7 виїхав із ОСОБА_8 ОСОБА_13 до Закарпатської області, нібито для виготовлення шенгенської візи, він поїхав з дружиною афганця до ОСОБА_14 для того, щоб остання заплатила обіцяні гроші. Він, ОСОБА_6 , хотів за час поїздки ОСОБА_7 з іноземцем отримати від жінки обманом гроші. Через деякий час, коли зв`язку із ОСОБА_8 вже не було, він попросив у жінки 100 доларів США, оскільки її чоловік вже знаходиться в Угорщині. Так, вона дала йому 100 доларів США та 400 гривень, щоб він купив собі квиток додому. Про затримання ОСОБА_7 він дізнався уже, знаходячись в Ужгороді. Крім цього ствердив, що гроші від ОСОБА_7 він ніякі не отримував та йому не відомо чи отримував гроші ОСОБА_7 від ОСОБА_8 ..

Не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 свою вину не визнали, їх вина у викладеному обвинуваченні доведена наступним.
Так, свідок - громадянин Афганістану ОСОБА_8 будучи допитаним в судовому засіданні слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України показав, що він проживає на території України в м. Луцьк. Він мав намір потрапити до Германії через Угорщину. До нього підійшов чоловік на ім`я « ОСОБА_15 » та запропонував йому свою допомогу у незаконному переправленні через кордон за 4000 доларів США. Спочатку ОСОБА_15 пообіцяв відправити його в Угорщину, а потім Словаччину. Зв`язавшись із ОСОБА_16 по телефону останній повідомив про зустріч біля магазину «Ашан» у понеділок та назвав час, де і познайомив його з « ОСОБА_17 ». Після цього, ОСОБА_15 сказав йому, щоб той дав 500 доларів США, а після підтвердження його нелегального переправлення до Угорщини дружина мала віддати інші гроші у розмірі 3500 доларів США. Він заплатив ОСОБА_17 500 доларів США. В той день ОСОБА_18 повіз його до кордону з Угорщиною на автомобілі темного кольору. Перед їхньою машиною їхала ще одна машина, яка їх супроводжувала. Після того, як вони з ОСОБА_17 вирушили, ОСОБА_15 поїхав з його дружиною в м. Луцьк, де остання мала віддати залишок грошей, після того як він подзвонить їй та підтвердить своє знаходження в Угорщині. Однак їхній автомобіль був зупинений працівниками правоохоронних органів та вони були затримані.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що перебуває з ОСОБА_7 у громадянському шлюбі. Чоловік казав їй, що хоче «ввести в оману» на гроші одного афганця. Так, 03.04.2017 року ОСОБА_7 ввечері пішов з дому, сказав при цьому, що має їхати у Львів за афганцем та відвезти його у Мукачево, та за це він мав заробити приблизно 200 доларів США. Потім їй стало відомо, що його заарештували за намагання незаконно переправити через кордон афганця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він працює таксистом. 02.04.2017 року до нього підійшли ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та попросили поїхати у м. Львів, за що пообіцяли розрахуватися в розмірі 2500 гривень. Так, 03.04.2017 року вони троє поїхали у Львів до магазину «Ашан». До них підійшов іноземець, після цього з ним поїхав ОСОБА_7 та іноземець. Вони мали їхати в сторону м. Мукачево на заправку. Зі ОСОБА_20 приїхали в Ужгород і там, під час чергової зупинки, вони чекали на ОСОБА_7 , який кудись ходив, після чого поїхали до села Сюрте, а потім в с. Доброні зайшли до магазину, а далі поїхали в напрямку Мукачево. Куди їхати говорив йому ОСОБА_21 , але до остаточного місця, яке конкретно ОСОБА_7 не називав, вони не доїхали, так як їх зупинили та затримали правоохоронці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , який є співробітником УСБУ, показав, що до них надійшла оперативна інформація, що ОСОБА_6 мав на меті незаконно переправити через державний кордон України іноземця, для цього він залучив ОСОБА_7 та інших осіб. Ними, співробітниками УСБУ, було проведено спостереження. Так, 03.04.2017 року ОСОБА_7 на автомобілі марки «Пежо» привіз зі Львова до Закарпатської області громадянина Афганістану ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 залишився із слів допитаного іноземця у Львові, в якомусь селі до них підключився ще один автомобіль, в якому знаходились двоє громадян, та які супроводжували останніх. Вони їхали в сторону с. Косине Берегівського району, де мали перетнути незаконно державний кордон України. На проміжку дороги Шом - Косине приблизно за два кілометри до державного кордону вони, співробітники СБУ, зупинили та затримали спостережувані автомобілі та викликали наряд прикордонників.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченими злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є наступне.

Протоколом огляду місця події від 03-04.04.2017 року разом із фототаблицею, було встановлено, що на ділянці дороги між населеними пунктами с. Бовтрадь та с. Шом, Берегівського району, на відстані близько 1 км від населеного пункту с. Бовтрадь та на відстані близько 1,5 км від населеного пункту с. Шом на узбіччі дороги в напрямку руху до с. Шом було виявлено два припаркованих легкових автомобілі, а саме марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », та попереду на відстані приблизно 20 м автомобіль марки «Ford», сірого кольору на словацьких номерах « НОМЕР_3 ». Поруч вказаних транспортних засобів знаходились співробітники ВБКОЗУСБУ в Закарпатській області, від яких стало відомо, що ними у зв`язку із отриманою інформацією про спробу незаконного переправлення іноземного громадянина через державний кордон України приблизно о 22 годині 03.04.2017 року було зупинено два легкові автомобілі. В подальшому, ними було виявлено у автомобілі «Пежо» трьох осіб, з яких одним виявився громадянин Афганістану, а інші два громадяни України. Водій повідомив, що він ОСОБА_11 .. З його слів, він на прохання ОСОБА_17 , чоловіка який знаходився в автомобілі поряд з ним, погодився перевезти громадянина, який сидів на задньому сидінні машини з м. Львів до м. Ужгород, а в подальшому в напрямку с. Косине, Берегівського району. Пасажир, який представився ОСОБА_7 повідомив, що він погодився на прохання іншої особи здійснити нелегальне перевезення іноземного громадянина (виходця з Афганістану) з м. Львова до району проходження кордону України з Угорщиною, а саме до автозаправочної станції на в`їзді в с. Косине, Берегівського району, з метою передачі іншій особі, яка супроводжуватиме нелегального мігранта в напрямку угорського кордону. На задньому сидінні автомобіля знаходилася особа, яка повідомила, що є громадянином Афганістану на ім`я ОСОБА_8 .. Також останній повідомив, що за винагороду в розмірі 4000 доларів США особа на ім`я « ОСОБА_15 » погодилася організувати його нелегальне переправлення через кордон України до Угорщини, з метою подальшого слідування у Словаччину, а вже звідти на територію Німеччини. Інший легковий автомобіль марки «Ford Escort» сірого кольору на словацькій реєстрації НОМЕР_4 . Було встановлено, що у вказаному автомобілі знаходяться двоє осіб, які представилися громадянами України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Вони повідомили, що на прохання ОСОБА_23 (який їхав в автомобілі марки «Пежо») здійснювали супроводження у вищевказаному автомобілі нелегального мігранта із с. Сюрте в напрямку автозаправки на в`їзд в с. Косине, Берегівського району, спостерігаючи за дорогою (а саме чи немає на трасі правоохоронців, прикордонників) і повідомляти про це по мобільному телефону Ігореві, що їхав разом з водієм та нелегальним мігрантом для передачі нелегального мігранта іншій особі, яка здійснюватиме безпосередній піший супровід до ліній кордону з Угорщиною, з метою незаконної переправки. В подальшому, перебуваючи у вказаній місцевості було встановлено, що лінія державного кордону України від вказаного місця починається на відстані приблизно двох кілометрів (294-300 прикордонні знаки ділянки ВПС «Горонглаб» ОСОБА_24 ). (том 1 а.с. 150-165).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам від 06.04.2017 року проведеного зі свідком ОСОБА_8 , встановлено, що останній впізнав на пред`явленій фототаблиці № 1 під фото № 3 особу на ім`я « ОСОБА_15 », який на початку березня 2017 року в м. Ужгород біля Польського візового центру підійшов до нього та особисто запропонував свої послуги в його нелегальному переправленні через кордон України. Тоді, вони з ним обмінялися номерами телефонів, після чого він сказав йому, що пізніше зв`яжеться з ним та повідомить деталі. В подальшому приблизно через два тижні за вказівкою ОСОБА_16 він прибув в м. Ужгород, де вони зустрілися в кафе біля вокзалу. При зустрічі ОСОБА_15 повідомив йому, що організує його нелегальне переправлення на територію Угорщини за винагороду в розмірі 4000 доларів США, на що він погодився. В подальшому 03.04.2017 року за вказівкою ОСОБА_16 він разом з дружиною та сином прибув до м. Львів до торгового центру «Ашан». Там їх зустрів ОСОБА_15 , з яким був раніше не відомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_18 , вони під`їхали на автомобілі марки «Пежо». Далі, ОСОБА_15 повідомив йому, що він поїде разом з ОСОБА_17 в Ужгород та в подальшому його переправлять за кордон. При цьому ОСОБА_15 з його жінкою повернувся в Луцьк, де вони будуть очікувати його дзвінка з повідомленням про успішне переправлення його через кордон. Після чого, його дружина повинна була віддати ОСОБА_16 гроші за вказану послугу.

На пред`явленій фототаблиці № 2 свідок впізнав під фото за № 2 особу на ім`я ОСОБА_18 та пояснив, що ця особа 03.04.2017 року зустрів його з ОСОБА_16 у ОСОБА_20 біля торгового центру «Ашан», які були на легковому автомобілі марки «Пежо», за кермом якого був інший чоловік. В подальшому ОСОБА_18 на вищевказаному автомобілі забезпечив його доставку на територію Закарпатської області. Крім цього, ОСОБА_18 особисто підшукував на території Закарпатської області інших двох двох своїх осіб, які також допомагали йому в нелегальному переправленні через кордон України та супроводжували їхній автомобіль до кордону на території Закарпатської області. Також зазначив, що у Львові біля торгового центру «Ашан» він особисто віддав особі, яка зображена на фото № 2 ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_16 суму в розмірі 500 доларів США (том 1 а.с. 166-172).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам від 05.04.2017 року проведеного зі свідком ОСОБА_11 встановлено, що на фототаблиці № 1 на фото під № 3 він впізнав особу на ім`я ОСОБА_15 , який 02.04.2017 року разом з іншою особою на ім`я ОСОБА_18 у м. Ужгород звернулись до нього з проханням здійснити перевезення особи - іноземця з м. Львів до населеного пункту Косине Берегівського району. З впізнаною особою на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , він 03.04.2017 року виїхав у м. Львів, де біля гіпермаркету «Ашан» зустріли іноземного громадянина, якого в подальшому перевозив разом з ОСОБА_17 в с. Косине Берегівського району Закарпатської області. При цьому, ОСОБА_15 залишився біля гіпермаркету «Ашан» та з ними не поїхав. За вказану роботу йому запропонували 100 доларів США.

На фототаблиці № 2 на фото № 2 свідок ОСОБА_11 впізнав особу на ім`я ОСОБА_18 .

На фототаблиці № 3 на фото № 1 та на фототаблиці № 4 на фото № 4 свідок ОСОБА_11 впізнав осіб, які 03.04.2017 року на легковому автомобілі із словацькими номерами рухались попереду їхнього автомобіля від населеного пункту с. Сюрте до місця затримання співробітниками СБУ (том 1 а.с. 173-178).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам від 06.04.2017 року проведеного зі свідком ОСОБА_12 , згідно якого вона на фототаблиці на фото під № 3 впізнала особу на ім`я ОСОБА_15 , з яким її чоловік домовився про своє нелегальне переправлення через кордон в Німеччину за винагороду в розмірі 4000 доларів США. Зазначений ОСОБА_15 спільно з нею перебував в м. Луцьк по місцю її проживання (том 1 а.с. 179-181).

Протоколом огляду від 06.04.2017 року мобільного телефону марки «Samsung» встановлено, що в телефоні використовується картка мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_5 . Подальшим переглядом телефонної книги даного терміналу виявлено запис « ОСОБА_25 » та мобільний номер присвоєний даному абоненту НОМЕР_2 . При цьому, як встановлено в ході досудового розслідування, вказаний мобільний номер належить на той час невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 , з яким власником оглядуваного мобільного телефону громадянин Афганістану ОСОБА_8 в період кінець березня- початок квітня 2017 року мав домовленість (в тому числі в телефонному режимі) про його незаконне переправлення через державний кордон України на територію Угорщини (том 1 а.с. 185-186).

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 04.04.2017 року проведено огляд та встановлено наступне: мобільний телефон марки Nokia модель 6300 IMEI: НОМЕР_6 чорного кольору, в якому на момент огляду була вставлена сім-картка мобільного оператора «Vodafon» № НОМЕР_7 . В ході огляду телефонного меню контакти були виявлені наступні мобільні номери Дшиюри № НОМЕР_8 . В меню журналів викликів виявлено: НОМЕР_2 (03.04.2017 року 02:46 год. вихідний дзвінок), НОМЕР_2 (03.04.2017 року 00:26 год. пропущений виклик), НОМЕР_2 (02.04.2017 року 18:25 год. вхідний дзвінок, тривалість розмови 00:00:51), Дшиюри: 02.04.2017 року 19:07 год. пропущений виклик, Дшиюри: 02.04.2017 року 18:40 год. - вхідний дзвінок, тривалість розмови 00:00:37, Дшиюри: 02.04.2017 року 18:37 год. - вхідний дзвінок, тривалість розмови 00:00:47, Дшиюри: 02.04.2017 року 18:32 год. - вхідний дзвінок, тривалість розмови 00:00:08. Як встановлено досудовим розслідуванням в період підготовки та вчинення даного злочину фігуранти кримінального провадження користувались наступними мобільними номерами: ОСОБА_6 НОМЕР_2 , ОСОБА_7 НОМЕР_8 , ОСОБА_9 НОМЕР_9 , ОСОБА_10 НОМЕР_10 . Також в ході проведення даної процесуальної дії зафіксовано факти неодноразових телефонних з`єднань між вищевказаними особами у згаданий проміжок часу, а також такі телефонні номери є записані у мобільних терміналах фігурантів (том 1 а.с. 189-191).

Протоколом за результатами зведення візуального спостереження від 10.04.2017 року підтверджується, що 03.04.2017 року о 19:05 годині в с. Сюрте Ужгородського району на перехресті вул. Петефі та Ракоці було зафіксовано автомобіль марки «Пежо», який зупинився на узбіччі дороги, де ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які приїхали на автомобілі марки «Форд Ексорт», за кермом якого перебував ОСОБА_9 та почав спілкуватися з ними. О 19:25 годині до них під`їхали ОСОБА_7 та ОСОБА_26 на автомобілі «Форд Мондео», тоді ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_26 на автомобілі марки «Форд Мондео» поїхав в напрямку м. Чоп. Потім о 19:33 годині ОСОБА_11 та ОСОБА_7 сіли в автомобіль марки «Пежо», де на них очікував ОСОБА_8 та в супроводі автомобіля «Форд», в якому знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поїхали в напрямку м. Чоп (том 1 а.с. 206).

Протоколом за результатами зведення візуального спостереження від 10.04.2017 року підтверджується, що в період з 19:55 до 20:05 годин 03.04.2017 року вищевказані особи пересувались на вказаних автомобілях через с. Велика Добронь, де в магазині «Амбар» придбали продукти харчування та поїхали далі в напрямку смт. Батьово Берегівського району (том 1 а.с. 207).

Відповідно до протоколу за результатами зведення візуального спостереження від 10.04.2017 року встановлено, що на відрізку дороги між населеними пунктами с. Шом та с. Бовтрадь Берегівського району вищевказані автомобілі рухались в напрямку с. Косине Берегівського району та о 20:28 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Закарпатській області (том 1 а.с. 208).

Згідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.05.2017 року, слідчим СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, діючого на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2017 року № 308/4165/17 від мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна» вилучено оптичний диск DVD-R Perfeo із записаною на ньому у електронному вигляді інформацією роздруківок телефонних розмов абонентних номерів: НОМЕР_2 мобільний номер ОСОБА_6 , НОМЕР_8 мобільний номер ОСОБА_7 , НОМЕР_9 мобільний номер ОСОБА_9 , НОМЕР_10 мобільний номер ОСОБА_10 , НОМЕР_11 мобільний номер ОСОБА_8 , НОМЕР_12 мобільний номер ОСОБА_12 (том 1 а.с. 217-219).

Протоколом огляду від 02.06.2017 року оптичного диску, вилученого у мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна» встановлено, що в період підготовки і вчинення організації незаконного переправлення громадянина Афганістану ОСОБА_8 через державний кордон України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 активно використовували належні їм мобільні телефони з встановленими мобільними номерами, метою якого було узгодження їх спільних дій для успішної реалізації даного злочинного задуму (том 1 а.с. 220-240).

При цьому, на підтвердження своїх показів та спростування обвинувачення обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 жодних доказів суду не надали, пояснити протиріччя своїх же показів відносно обвинувачення не могли: так ОСОБА_7 ствердив, що обман заключався у обіцянкі ОСОБА_8 незаконно переправити його через кордон, а ОСОБА_6 ствердив, що він йому обіцяв виготовити йому шенгенську візу та інші необхідні документи, але на справді це робити не збиралися.

Так суд вважає, що показами свідків та дослідженими письмовими доказами підтверджується зв`язок обвинувачених з іноземним громадянином, а саме доведена організація ними його незаконного переправлення через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Отже, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно громадянина Афганістану ОСОБА_8 , який приїхав в м. Львів з метою подальшого незаконного перетину кордону України з Угорщиною, прямо доведений наявними доказами, та свідчить про те, що обвинувачені тримали зв`язок із вказаним іноземним громадянином, та обвинувачений ОСОБА_7 пересувався на автомобілі для здійснення задуманого незаконного переправлення державного кордону України до часу їх затримання в Берегівському районі на відрізку ділянки дороги між населеними пунктами с. Бовтрадь та с. Шом на відстані приблизно двох кілометрів до лінії державного кордону України із Угорською Республікою, на напрямку 294-300 прикордонних знаків ділянки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, це підтверджує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 безпосередньо здійснювали організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Афганістану ОСОБА_8 , за що отримали 500 доларів США, та спростовує покази обвинувачених, що вони хотіли лише ввести в оману останнього, пообіцяв йому виготовлення шенгенської візи та документів або незаконно переправити через кордон, але насправді вказані дії виконувати не планували.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують обставини їх покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей (том 1 а.с. 53-54), є інвалідом ІІІ групи (том 1 а.с. 51-52), по місцю проживання характеризується позитивно (том 1 а.с. 260), членом сім`ї є його брат ОСОБА_27 , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації в Ясинуватському районі Донецької області в 2015- 2016 роках (том 1 а.с. 58, 279).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_7 слід визнати те, що по місцю проживання об`єднанням ромів Ужгорода та ТОВ «Підзамок» характеризується позитивно (том 2 а.с. 17), (том 1 а.с. 289).

По місцю колишнього відбуття покарання ОСОБА_7 характеризується негативно (том 1 а.с. 287).

Оскільки обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 раніше були засуджені за вчинення умисних злочинів, судимість згідно до ст. ст. 89 і 90 КК України у них не погашена ( ОСОБА_6 судимий 13.07.1998 року Ужгородським районним судом за ст. 142 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі; 25.11.2003 року Ужгородським міським судом за ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Ужгородського районного суду від 13.07.1998 року 3 місяці та призначено остаточне покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі; ОСОБА_7 судимий 06.05.2005 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна), тому при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, слід визнати рецидив злочинів (том 1 а.с. 242-243, 280-281).

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, та врахував при цьому кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме утримання ним двох неповнолітніх дітей, проживання із братом учасником антитерористичної операції в Донецькій області, позитивну характеристику, з урахуванням особи винного, а саме, що він є інвалідом ІІІ групи, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 нижче від найнижчої межі.

Однак з метою уникнення вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, а також запобігання спробам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, суд у відповідності ст. 183, 331, 374 КПК України вважає за необхідним змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, змінивши йому запобіжний захід на тримання під вартою до набрання вироком законної сили та затримавши обвинуваченого в залі суду.

Так, згідно п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження (абз. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК). Упровадження у КПК порядку забезпечення контролю за доцільністю та обґрунтованістю застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового провадження зумовлене необхідністю надання суду процесуальних механізмів для оперативного вирішення провадження та заборони свавільного обмеження права людини на свободу шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення строку його застосування.

Аналізуючи правові позиції, сформульовані у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року, можна дійти висновку про те, що в обвинувальному вироку суд повинен визначати дату закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте у вітчизняній судовій практиці сформувалася й інша позиція, а саме, що під час ухвалення обвинувального вироку питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язане із необхідністю його виконання. Тому у вироку суд може зазначити про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою діятиме до набрання вироком законної сили.

Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, а також реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання в межах санкції ст. 332 ч. 3 КК України.

Суд вважає, що таке основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.

Щодо додаткового покарання передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працюють, вчинення ними злочину не було пов`язане з їх посадою або із заняттям ними певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до них не слід застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI TERRA U8180», без сім-картки, IMEI: НОМЕР_13 у шкіряному чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «NOKIA» з карткою мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_14 , IMEI: НОМЕР_6 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області, слід повернути ОСОБА_11 , як власнику, в цій частині скасував арешт на дане майно, накладене ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року; використану картку від сім Vodafon з мобільним номером НОМЕР_15 , слід знищити; мобільний телефон марки «NOKIA» з карткою мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_16 , IMEI: НОМЕР_17 ; портмоне з маркуванням «VDraris», грошову купюру номіналом 200 гривень серії КП 9616517, грошову купюру номіналом 50 гривень серії СЖ 99661720, грошову купюру номіналом 20 гривень серії АЄ 0012289, грошову купюру номіналом 10 гривень серії СВ 1149342, грошову купюру номіналом 1 гривня серії НЄ7148026, грошову купюру номіналом 100 доларів США серії НВ 104194696, які зберігаються у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Ужгороді, які були вилучені у ОСОБА_7 , слід конфіскувати як засоби вчинення злочину (том 1 а.с. 199-202); ідентифікаційну картку Румунії серії НОМЕР_18 , видану 19.06.2015 року на ім`я ОСОБА_28 , посвідчення водія (Румунія) з номером НОМЕР_19 , видане на ім`я ОСОБА_28 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області, слід повернути ОСОБА_8 , як власнику, в цій частині скасував арешт на дане майно, накладене ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року; автомобіль марки «Peugeot 605», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_20 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_21 , які повернуті ОСОБА_11 відповідно до ухвали Берегівського районного суду від 18.10.2017 року, слід повернути ОСОБА_11 , як власнику (том 2 а.с. 1-2); оптичний диск DVD-R Perfeo із записаною на ньому у електронному вигляді інформацією з поміткою «12941 GB/ki-n/17-5233/2», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 241).

Питання про долю речових доказів мобільного телефона марки «NOKIA» мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_22 , IMEI: НОМЕР_23 , технічного паспорта на словацькій мові серії НОМЕР_24 , свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_25 , виданого на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільного телефона марки «NOKIA» мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_26 , IMEI: НОМЕР_27 , автомобіля марки «Ford Escort» на словацькій реєстрації НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_28 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області по виділеному кримінальному провадженні відкритому по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (том 1 а.с. 144-149, 192-193) слід вирішити судовим рішенням по іншому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Змінити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід домашній арешт на тримання під вартою, затримав його в залі суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 09 листопада 2017 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 3 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 17 липня 2017 року, з моменту його затримання ( том 1 а.с. 14).
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI TERRA U8180», без сім-картки, IMEI: НОМЕР_13 у шкіряному чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «NOKIA» з карткою мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_14 , IMEI: НОМЕР_6 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області - повернути ОСОБА_11 , як власнику, в цій частині скасував арешт на дане майно, накладене ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року; використану картку від сім Vodafon з мобільним номером НОМЕР_15 - знищити; мобільний телефон марки «NOKIA» з карткою мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_16 , IMEI: НОМЕР_17 ; портмоне з маркуванням «VDraris», грошову купюру номіналом 200 гривень серії КП 9616517, грошову купюру номіналом 50 гривень серії СЖ 99661720, грошову купюру номіналом 20 гривень серії АЄ 0012289, грошову купюру номіналом 10 гривень серії СВ 1149342, грошову купюру номіналом 1 гривня серії НЄ7148026, грошову купюру номіналом 100 доларів США серії НВ 104194696, які зберігаються у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Ужгороді, які були вилучені у ОСОБА_7 - конфіскувати як засоби вчинення злочину (том 1 а.с. 199-202); ідентифікаційну картку Румунії серії НОМЕР_18 , видану 19.06.2015 року на ім`я ОСОБА_28 , посвідчення водія (Румунія) з номером НОМЕР_19 , видане на ім`я ОСОБА_28 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області - повернути ОСОБА_8 , як власнику, в цій частині скасував арешт на дане майно, накладене ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року; автомобіль марки «Peugeot 605», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », кузов № НОМЕР_20 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_21 , які повернуті ОСОБА_11 відповідно до ухвали Берегівського районного суду від 18.10.2017 року - повернути ОСОБА_11 , як власнику (том 2 а.с. 1-2); оптичний диск DVD-R Perfeo із записаною на ньому у електронному вигляді інформацією з поміткою «12941 GB/ki-n/17-5233/2», який зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 241).

Питання про долю речових доказів мобільного телефона марки «NOKIA» мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_22 , IMEI: НОМЕР_23 , технічного паспорта на словацькій мові серії НОМЕР_24 , свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_25 , виданого на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільного телефона марки «NOKIA» мобільного оператора «Vodafon ua» з номером НОМЕР_26 , IMEI: НОМЕР_27 , автомобіля марки «Ford Escort» на словацькій реєстрації НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_28 , які зберігаються в слідчому відділі СБУ в Закарпатській області по виділеному кримінальному провадженні відкритому по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (том 1 а.с. 144-149, 192-193) - вирішити судовим рішенням по іншому кримінальному провадженні.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1