Справа № 639/2014/16-к
Провадж. № 1-кп/639/153/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхньоказимське, Білоярського району, Тюменської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 10 вересня 2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України 1 рік; 15 серпня 2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 , з 24 липня 2012 року, знаходиться в місцях позбавлення волі, а з 25 жовтня 2013 року, відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, 4.
По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_5 були роз`ясненні права і обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.
Під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 , умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього було накладено 12 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 5 разів поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, 1 раз до приміщення камерного типу установи та отримав 6 доган.
На засудженого ОСОБА_5 , 01 серпня 2015 року, за відсутності опису в сумці для речей, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 5 діб, 04 вересня 2015 року за самовільне пересування по території накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, 10 листопада 2015 року за порушення розпорядку дня накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 12 діб та 23 листопада 2015 року за порушення розпорядку дня накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 15 діб. 07 грудня 2015 року на засудженого ОСОБА_5 за неввічливу поведінку до представника адміністрації установи було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу строком на 2 місяця.
Після звільнення з приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та здійснив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації ХВК №18.
08 лютого 2016 року на засудженого ОСОБА_5 , за невихід на перевірку було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 13 діб.
16 лютого 2016 року, на засудженого ОСОБА_5 , за невиконання обов`язків днювального було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
18 лютого 2016 року, о 09.30 год., в приміщенні дисциплінарного ізолятору ХВК №18, начальник відділення соціално-психологічної служби №3 відділу соціально-виховної і психологічної роботи ХВК№18 майор внутрішньої служби ОСОБА_6 пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятору установи, в якій останній утримувався. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я не висловлював. Проте у присутності чергових, помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. При цьому він поводився зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , додатково було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати.
Начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності вищевказаних осіб, засудженому ОСОБА_5 знову була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергування, а саме з виконання робіт по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищевказаних осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_5 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_8 , який після проведення медичного огляду надав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО.
18 лютого 2016 року, о 10.00 год., в приміщенні ДІЗО ХВК №18, начальник відділення СПС №3 майор внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій останній утримувався. Засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я не висловлював.
У присутності чергового помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, вдруге відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. Він погодився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 додатково, було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 , додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_5 знову була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищевказаних осіб, засуджений ОСОБА_5 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність.
Після цього засуджений ОСОБА_5 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_8 , який після проведення медичного огляду надав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО.
18 лютого 2016 року, о 10.30 год., в приміщенні ДІЗО ХВК №18, начальник відділення СПС №3 майор внутрішньої служби ОСОБА_6 у третій раз пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій останній утримувався. Засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я не висловлював. У присутності чергового помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. Він погодився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених.
Після цього засудженому ОСОБА_5 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 додатково було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_5 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати.
Начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , у присутності вищевказаних осіб, засудженому ОСОБА_5 знову була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищезазначених осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_6 . Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_5 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_8 , який після проведення медичного огляду надав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО.
Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в ХВК №18 неодноразово раніше доводилися норми режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема - норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженим протиправних дій, що підпадають під ознаки ст. 391 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України визнав повністю, повідомив, що свідомо не виконував вимоги представників адміністрації колонії, оскільки це суперечить його життєвим принципам, раніше, в судовому засіданні не визнавав провину з наведених вище підстав. Просить суд здійснити йому перерахунок строку відбування покарання, а саме зарахувати у строк відбування покарання, термін його перебування у Харківській установі виконання покарань №27. В подальшому відмовився від дачі пояснень в судовому засіданні на підставі ст.63 Конституції України оскільки до обставин, зазначених в обвинувальному акті йому доповнити нічого.
Свідкі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , співпрацівники ХВК №18, в судовому засіданні надали пояснення з приводу обставин вчинення засудженим ОСОБА_5 непокори законним вимогам представника адміністрації, аналогічні наведеним вище у вироку та підтвердили вказані обставини.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та вивченням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше судимий: 10 вересня 2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 15 серпня 2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на час розгляду справи відбуває покарання за попереднім вироком суду у ДУ «Харківська установа виконання покарань №27», кінець строку відбування покарання 27.10.2018 року, невідбутий строк покарання складає 1 рік 1 місяць 25 днів, за місцем відбування покарання у ХВК №18 характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання і, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, із призначенням остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до знову призначеного покарання, не відбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2013 р.
Виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і, попередження вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням наведених вище обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 на теперішній час відбуває покарання за попереднім вироком суду в місцях позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання цим вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ХУВП №27».
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці і 19 (дев`ятнадцять) днів.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до знову призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2013 р. у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця 25 днів позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 14 (чотирнадцяти) днів позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27».
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту постановлення вироку, а саме з 31 серпня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.), зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком, строк його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження,а саме з 28.03.2016 року, з дня застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.03.2016 року по 20.06.2017 року, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 р.), з 21.06.2017 року, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком, строк його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, до дня винесення вироку, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_5 , який тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1