Справа № 405/6993/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , заступника військового прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з зазначеною вище скаргою, в обгрунтування якої вказав, що 15 травня 2017 року прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 виніс постанову, якою відмовив у задоволенні його клопотання від 3 травня 2017 року про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме направлення на техніко криміналістичну експертизу процесуальних документів які речовими доказами у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000067. З даною постановою потерпілий не погоджується, оскільки вона на його думку є безпідставною, необґрунтованою та незаконною.

Потерпілий у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, проти доводів потерпілого, викладених в скарзі заперечував, крім того, вказав на наявність підстав для відмови в задоволенні скарги потерпілого, оскільки пропущено строк для оскарження рішення прокурора.

Заслухавши потерпілого та прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено під час розгляду даної скарги, потерпілому ще в липні 2017 року достеменно було відомо про наявність постанови про відмову в задоволенні його клопотання від 03.05.2017 року.

Разом з тим, потерпілий не мав можливості оскаржити дану постанову, оскільки кримінальне провадження було закрите і потерпілий оскаржував постанову про закриття кримінального провадження двічі.

Після того як постанову про закриття кримінального провадження, в останнє, а саме: 04.10.2017 року було скасовано слідчим суддею, відповідно до ст. 304 КПК України потерпілий мав право звернутися з даною скаргою до суду протягом десяти днів з моменту прийняття рішення прокурором, проте строк на звернення потерпілим пропущено, а в судовому засіданні потерпілий не обгрунтував поважність причин пропуску такого строку та не просив поновити строк .

З матеріалів поданої потерпілим скарги вбачається, що звернувся потерпілий до суду зі скаргою лише 21.11.2017 року.

Крім того, під час розгляду скарги встановлено, що 03.05.2017 року потерпілий звернувся до слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 з клопотанням, відповідно до якого просив направити на техніко криміналістичну експертизу процесуальні документи, які речовими доказами у кримінальному провадженні. В обґрунтування свого клопотання потерпілий вказав, які саме документи слід направити.

Відмовляючи в задоволенні клопотання потерпілого, керуючись положеннями КПК України, зокрема ст. ст. 36, 93, 94, 110 КПК України прокурор зазначив, що підстави для проведення техніко криміналістичної експертизи процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000002 від 16.02.2017 року, відсутні.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Проте, слідчим суддею враховується, що згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Отже, з урахуванням вищезазначених висновків підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 303 - 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6