Справа № 182/321/16-к
Провадження № 1-кп/0182/85/2017
У Х В А Л А
31.08.2017 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2015 за № 0003626 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Катнахпюр, Талінського району Вірменія,
зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,
проживаючого у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
(у режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2015 за № 0003626 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.
Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 04.09.2017.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від суду, оскільки після вчинення злочину він виїхав з м. Нікополя та переховувався; незаконного впливу на свідків, які ще не допитані, продовження ним злочинної діяльності, а також тяжкість вчинених ним злочинів.
Обвинувачений та захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_5 тривалий час утримується під вартою і за час перебування в умовах ДУВП №4 значно погіршився стан його здоров`я, оскільки він має тяжкі хронічні захворювання, але необхідного лікування в умовах ДУВП не отримує. Крім того, він є учасником АТО і в період бойових дій отримав тяжкі поранення. Просять обрати йому домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його колишня дружина ОСОБА_8 , яка згодна надати йому житло для проживання та фінансову допомогу.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Крім того, при продовженні строків тримання під вартою суди зобов`язані враховувати стан здоров`я обвинувачених, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ (рішення від 16.05.2013 р. у справі „Барило проти України, рішення від 14.03.2013 р. у справі „Салахов та Іслямова проти України та інш).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. На даний час ризик переховування від суду за сплином значного часу після вчинення злочину зменшився.
Тому, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який має тяжкі хронічні захворювання, але необхідного лікування в умовах ДУВП не отримує; є учасником АТО і в період бойових дій отримав тяжкі поранення, а також те, що продовження тримання обвинуваченого під вартою до винесення судового рішення може негативно позначитись на стані його здоров`я, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризик продовження злочинної діяльності існує.
Домашній арешт колегія суддів вважає необхідним застосувати за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 , яка проживає в зазначеній квартирі, підтвердила свою згоду на проживання в ній обвинуваченого.
Керуючись ст. 177, 181, 331 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовити.
Змінити щодо ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому в період час у з 19.00 год. до 08.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 31.10.2017 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3