№ 336/4207/17
пр. № 1-кп/336/419/2017
УХВАЛА
Іменем України
27 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про відсторонення від посади обвинуваченого у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, який проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області строком на два місяці з посиланням на те, що перебування обвинуваченого на вказаній посаді сприяло вчиненню ним злочину, а також ОСОБА_4 , використовуючи повноваження працівника правоохоронного органу впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, а після відновлення ОСОБА_4 на посаді від висловлював погрози застосування насильства стосовно ОСОБА_7 , який не є учасником вказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання на зазначених підставах, вказавши, що службове становище ОСОБА_4 сприяло вчиненню ним злочину.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, вказуючи, що відсторонення від посади обвинуваченого може запобігти вчиненню провокацій щодо нього.

Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи, що обвинувачений на своїй посаді не пов`язаний зі слідством та не має можливості втручатись у діяльність слідчих органів, речові докази у кримінальному провадженні усі перебувають на зберіганні у СУ прокуратури Запорізької області, будь-якого впливу на потерпілого чи свідків обвинувачений не здійснював, тим більше, потерпілий перебуває за межами України. Всі посилання прокурора на необхідність відсторонити ОСОБА_4 від посади ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені доказами, а покази свідків, які були допитані судом за клопотанням прокурора та захисника суперечливі та не стосуються обставин цього кримінального провадження.

За клопотанням прокурора з метою повного з`ясування обставин, вказаних у клопотанні, судом були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що з ОСОБА_4 перебуває у неприязних стосунках у зв`язку з конфліктом, який відбувся у вересні 2017 року. Так, свідок ОСОБА_7 у невстановленому місці та не маючи дозвільних документів на здійснення торгівельної діяльності у визначеному місці займається торгівлею овочами та фруктами на вул. Чарівній у м. Запоріжжя, маючи на своє переконання таке право на підставі Конституції України та свідоцтва про реєстрацію як фізичної особи-підприємця. Раніше щодо свідка неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення. передбачене ст. 160 КУпАП. 13.09.2017 року до свідка підійшов ОСОБА_4 , представився працівником поліції та повідомив, що свідок здійснює торгівлю без законних підстав, а на заперечення свідка з цього приводу почав погрожувати фізичною розправою, забрав ваги, але протоколу про адміністративне правопорушення не склав. Наступного дня ОСОБА_4 знову підійшов до ОСОБА_7 та вказував, що спалить його майно та розправиться з ОСОБА_7 . 19.09.2017 року ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів та відомості за його заявою були внесені до ЄРДР, але за якою статтею свідок повідомити не може.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з ОСОБА_7 перебуває у товариських стосунках. 13.09.2017 року вона випадково проїжджала по вул. Чарівній у м. Запоріжжя та побачила працівників поліції. Зупинившись та наблизившись, побачила як ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_7 відлупцювати останнього, а наступного дня погрози знову повторились. Інших працівників поліції свідок поряд не бачила, з заявами до правоохоронних органів не зверталась.

Свідок ОСОБА_9 , допитана судом за клопотанням захисника, пояснила, що працює начальником відділу економічного розвитку підприємництва у Районній адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради. У вересні 2017 року за завданням керівництва працівники районної адміністрації разом з працівниками поліції здійснювали рейди для припинення стихійної торгівлі. У вересні свідок разом з іншими працівниками райадміністрації, а також поліцейськими, одним з яких був ОСОБА_4 , вийшли на вул. Чарівну, де постійно здійснюється стихійна торгівля. До усіх осіб, які здійснювали стихійну торгівлю працівники підходили та ввічливо просили припинити торгівлю у невстановлених місцях та попрямувати на ринок. Двоє чоловіків, які здійснювали торгівлю у невстановленому місці, а саме на «зеленій зоні», відмовились надати дозвільні документи та почали комусь дзвонити. За деякий час приїхав ОСОБА_7 та вказав, що увесь товар та майно належить йому, поводився конфліктно, далі під`їхали якісь його знайомі, почали знімати події та провокували на конфлікт. В присутності свідка ОСОБА_4 , який перебував разом з іншим працівником поліції, будь-яких погроз чи нецензурних висловлювань не допускав. В подальшому на особу, яка безпосередньо здійснювала торгівлю, був складений протокол за ст. 160 КУпАП, а на ОСОБА_7 складено протокол за ст. 152 КУпАП.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Окрім показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , якій перебувають у конфліктних стосунках з ОСОБА_4 , прокурор в якості обґрунтування необхідності відсторонення обвинуваченого від посади надала лише копії ухвали слідчих суддів, якими таке ж клопотання вирішувались від час досудового розслідування та копію наказу про призначення ОСОБА_4 на посаду.

Водночас, виходячи з принципу обов`язковості безпосереднього дослідження доказів та сприймання їх судом, суд не вбачає підстав покладатись на висновки слідчого судді, яким клопотання прокурору про відсторонення ОСОБА_4 від посади було задоволено в ході досудового розслідування, адже жодного доказу, який досліджувався слідчим суддею суду апеляційної інстанції, не було надано прокурором суду при розгляді нового клопотання.

При цьому суд враховує, що за загальновідомою практикою ЄСПЛ, а також численних роз`яснень ВССУ ризики, які були підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за спливом часу мають тенденцію до зменшення, що у свою чергу обумовлює те, що у кожному наступному випадку застосування судом таких заходів рішення суду має ґрунтуватись на більш вагомих доказах, наданих стороною обвинувачення.

Суд не може застосовувати будь-які заходи забезпечення кримінального провадження без ретельного вивчення усіх обставин, викладених у клопотанні, та надання їм належної оцінки.

Посилання прокурора на те, що після припинення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про відсторонення від посади ОСОБА_4 13 та 14 вересня 2017 року висловлював погрози застосування насилля до ОСОБА_7 , не можуть бути підставою для відсторонення обвинуваченого від посади, оскільки жодних доказів того, за вказаним фактом було зареєстроване нове кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, або висунуте обвинувачення, або він був визнаний винуватим у скоєнні злочину, прокурором не надано.

Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили про виникнення конфлікту з ОСОБА_4 , суперечать показанням свідка ОСОБА_9 , яка також була очевидцем вказаних подій, при цьому наявності у неї особистої зацікавленості не встановлено.

Крім того, у разі наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину відносно ОСОБА_7 , сторона обвинувачення не позбавлена можливості звернутися з клопотанням про відсторонення ОСОБА_4 від посади в межах саме того кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні клопотання про відсторонення ОСОБА_4 від посади по кримінальному провадженню, яке розглядається судом, суд ґрунтується лише на письмових доказах, які були надані стороною обвинувачення та стороною захисту та безпосередньо стосуються обставин саме цього кримінального провадження.

Статтею 154 КПК України визначено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Статтею 155 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади. Із клопотанням про відсторонення особи від посади до органів державної влади, зазначених у частині третій статті 154 цього Кодексу, має право звернутися прокурор, а про відсторонення від посади члена Національного агентства з питань запобігання корупції - Генеральний прокурор або його заступник.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) посада, яку обіймає особа;

5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення;

6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином;

7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

До клопотання також додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) документи, які підтверджують надання підозрюваному, обвинуваченому копій клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Статтями 8,9 КПК України до основних засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В обґрунтування необхідності відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади прокурором зазначено про наявність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, використовуючи повноваження працівника правоохоронного органу, буде впливати на свідків та потерпілого у данному кримінальному провадженні; обвинувачений та його колеги можуть чинити тиск на свідків чи інших учасників кримінального провадження шляхом погроз, знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, а також, будучи обізнаним про методи та форми проведення оперативно-розшукових заходів, матиме можливість вчинити дії з метою приховання доказів вчинених ним злочинів, а також причетності до них інших осіб, та перешкоджатиме досудовому розслідуванню іншим чином.

Оцінюючи такі посилання прокурора, суд зауважує, що в будь-який спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню ОСОБА_4 очевидно не має можливості, враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тож проведення по ньому досудового розслідування є не лише неможливим, а абсолютно протизаконним.

Жодних доказів того, що ОСОБА_4 впливав у протизаконний спосіб на потерпілого чи свідків у кримінальному провадження суду не надано, тож такі твердження сторони обвинувачення є голослівними та не підтвердженими жодним належним чи допустимим доказом.

Натомість відсутність такого впливу опосередковано підтверджуються фактом відсутності будь-яких звернень станом на 25.09.2017 року від потерпілого або його рідних до Шевченківського ВП з приводу тиску обвинуваченого на них, що підтверджується відповідним листом.

Твердження прокурора, висловлені у клопотанні, щодо можливості колег ОСОБА_4 вчинити реальний тиск шляхом погроз на свідків чи інших учасників провадження, а також можливості ОСОБА_4 приховати причетність до злочину інших осіб, грубо суперечать положенням ст. 62 Конституції України та основоположним принципах кримінального провадження, закріпленим в КПК України, адже фактично є безпідставними та не оформленими у законному порядку підозрами на адресу осіб, які не є підозрюваними або обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні та позбавлені можливості захищатись в установленому порядку.

Посилання прокурора на те, що злочин, обвинувачення у скоєнні якого висунуте ОСОБА_4 , був вчинений з застосування службового становища безпідставні, адже, враховуючи обставини злочину, викладені в обвинувальному акті, при скоєнні такого злочину використовувалась хіба що фізична сила.

Безпідставними є посилання також і на можливість ОСОБА_4 , використовуючи свою посаду, знищити або підробити докази, адже усі речові доказі відповідно до відомостей в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зберігаються у сторони обвинувачення, тож у разі дотримання стороною обвинувачення порядку їх зберігання у ОСОБА_4 відсутній доступ до цих доказів.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 , пред`явивши посвідчення, може без рішення суду за згодою потерпілого чи свідків проникнути до їх житла, суд розцінює як необґрунтоване з очевидних причин.

Підсумовуючи вищевикладене, суд констатує, що стороною обвинувачення необхідність відсторонення обвинуваченого від посади не доведена та не обґрунтована, а ті дії, на можливість вчинення яких посилається прокурор в обґрунтування заявленого клопотання, будь-яким чином з виконанням ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків не пов`язані.

Керуючись ст. 154, 155, 156, 157 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, від посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1