Дата документу 16.03.2018

Справа № 334/1684/18
Провадження № 1-кс/334/478/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0004197 від 15.09.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з вищою освітою, не працевлаштований, має на утриманні дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

підозрюваного у вчиненні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0004197 від 15.09.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наступне.

В провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0004197 від 15.09.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, які було виділено з матеріалів досудового розслідування № 0005525 від 07.09.2016 року, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2016 року, близько 05 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , знаходились на станції заправки автомобілів, що розташована по вул. Маршала Чуйкова 14-А в м. Запоріжжя, куди на автомобілі «ВАЗ 2107», д.р.з. НОМЕР_1 , для того щоб випити кави перед роботою, заїхав ОСОБА_12 .

Побачивши його, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , вступивши між собою у злочинну змову, направлену на напад поєднаний із застосуванням насильства, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спровокували потерпілого на сварку, в ході якої ОСОБА_7 , який знаходився безпосередньо перед потерпілим, завдав удару металевим предметом у ліву скроню голови ОСОБА_12 , від якого він впав на асфальт, та у нього з руки випав мобільний телефон «IPhone 6», з вбудованою карткою пам`яті об`ємом 32 Gb, вартістю 17 000 гривень, який одразу підібрав ОСОБА_10 .

Після того, як ОСОБА_12 впав на асфальт, до останнього підбіг ОСОБА_10 , який знаходився с заду потерпілого, та завдав ОСОБА_12 декілька ударів ногами по голові. Завдавши удари ногами потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_10 відійшов назад від потерпілого.

Далі до потерпілого ОСОБА_12 , який знаходився на асфальті в положенні лежачи, підбіг ОСОБА_7 та взявши потерпілого за голову однією рукою, другою почав наносити удари кулаком руки по голові. Завдавши удари потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_7 відійшов назад.

Після чого до ОСОБА_12 , який знаходився на асфальті в положенні лежачи, підбіг ОСОБА_9 та завдав йому декілька ударів ногами по голові, після чого до потерпілого підійшов ОСОБА_11 та наніс кілька ударів кулаками обох рук по голові потерпілого.

В наслідок нанесення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку експерта № 4210 від 25.10.2016, було спричинено тяжку черепно мозкову травму, а саме: багато уламковий імпрессіоний перелом скриньової кості зліва, з розвитком епідуральної гематоми (скупчення крові під тверду мозкову оболонку) та пневмоцефалії (скупчення повітря) у лівій скроньовій області, підапоневротична гематома тім`яно скриньової області зліва, синець навколо обох очей , крововилив не білкових оболонок обох очей, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Закритий перелом нижньої щелепи зліва на рівні суглобного відростку зі зміщенням кісних фрагментів, кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості.

У подальшому, після того, як ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 закінчили наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , який залишався лежать на землі, до останнього підійшов ОСОБА_7 та нахилившись до потерпілого зняв з його шиї золотий ланцюжок, вагою 8,8 грам, 585 проби, вартістю 7200 гривень. Після цього, ОСОБА_11 , обшукавши кишені ОСОБА_12 , який продовжував лежати на землі, дістав з них ключі від автомобіля «ВАЗ 2107», д.р.з. НОМЕР_1 , на якому приїхав потерпілий на місце події, та який належить його батькові ОСОБА_13 , мобільний телефон «Sony XPERIA C 2305» вартістю 3 000 гривень, та шкіряне портмоне, вартістю 600 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 300 гривень, після чого передав мобільний телефон ОСОБА_9 , а ключі від автомобіля та портмоне залишив при собі.

Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_12 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 28 100 гривень

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, що 07.09.2016 року, близько 05 години 20 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись на станції заправки автомобілів, що розташована за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Маршала Чуйкова 14-А, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, під час нападу, поєднаного із застосуванням насильства, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в результаті якого, згідно висновку експерта № 4210 від 25.10.2016, останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно мозкової травми, а саме: багато уламковий імпрессіоний перелом скриньової кості зліва, з розвитком епідуральної гематоми (скупчення крові під тверду мозкову оболонку) та пневмоцефалії (скупчення повітря) у лівій скроньовій області, підапоневротична гематома тім`яно скриньової області зліва, синець навколо обох очей , крововилив не білкових оболонок обох очей, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, а також закритий перелом нижньої щелепи зліва на рівні суглобного відростку зі зміщенням кісних фрагментів, що кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості, заволодів ключами запалювання від автомобілю марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_12 , та який належить ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_11 , через незачинені двері, проник до салону зазначеного автомобілю на переднє водійське сидіння, а ОСОБА_7 на переднє пасажирське сидіння, та за допомогою ключа запалення завів автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та керуючи ним, поїхав разом з ОСОБА_7 з місця вчиненого кримінального правопорушення.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на суму 75 771 гривень 84 копійки.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого

Слідчий просить обрати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, існують ризики, що залишаючись на волі він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, може вчинити інший злочин, переховуватися від слідства, впливати на свідків, потерпілого.

Прокурор підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні, викладеним в клопотанні.

Слідчий підтримав клопотання.

Захисник заперечував щодо можливості задоволення клопотання, вказавши, що є суперечності показаннях потерпілого на досудовому слідстві. Свідчень вчинення угону з боку ОСОБА_7 немає. ОСОБА_7 частково відшкодував завдану потерпілому шкоду в розмірі 25000 гривень. Потерпілий заявляє про те, що стосовно нього з будь-якого боку не вчиняється тиск. Таким чином ризик здійснення тиску на потерпілого, свідків не доведений.

ОСОБА_7 є не судимим. Ризик вчинення нового злочину жодним чином не обґрунтований. Окрім того, ОСОБА_7 весь цей час проживав за місцем реєстрації. Те, що його розшукували працівники поліції, він довідався лише після затримання. Рапорти працівників поліції про відсутність ОСОБА_7 за місцем проживання не є належними документами. Можливо у зазначені дні він був відсутній, оскільки виїзжав з міста у своїх справах. Вказав, що у 2017 році стосовно ОСОБА_7 розглядалися адміністративні протоколи у Ленінському районному суді м. Запоріжжя і останній з`являвся до суду. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого або у випадку вирішення судом щодо необхідності застосування запобіжного заходу застосувати домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний заявив, що у зазначений день він завдав лише один удар потерпілому. Жодних речей потерпілого він не забирав. Поїхав з місця події на своєму автомобілі. Автомобіль потерпілого він не забирав. Вказав, що має на утриманні неповнолітню дитину. Проживає разом із матір`ю та дідом. Працює неофіційно. Обіцяв не ухилятися від суду.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що потерпілому ОСОБА_12 в його присутності було частково відшкодовано шкоду в розмірі 25000 гривень. Потерпілий не заперечує щодо застосування іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою. Так вказує, що тиску на нього з боку підозрюваного не відбувалось.

Вислухавши доводи та пояснення учасників провадження, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

ОСОБА_7 фактично затримано 15.03.2018 року о 11.10 год.

16.03.2018 року ОСОБА_7 в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. Підозра обґрунтована протоколом прийняття усної заяви про злочин, протоколами огляду місця події, показаннями потерпілого, свідків, протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання. Окрім того, сам підозрюваний не заперечує щодо своєї присутності при подіях, зазначених у підозрі та підтвердив нанесення одного удару потерпілому.При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме той факт, що ОСОБА_7 хоча є особою, яка раніше не була засуджена, проте немає постійного місця роботи, вчинив два особливо тяжкі злочини, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику того, що тяжкість можливо призначеного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду. Ризик ухилення від слідства чи суду, на думку суду, підтверджений тією обставиною, що після оголошення слідчим розшуку ОСОБА_7 був відсутній за місцем реєстрації та мешкання. Зазначені обставини підтверджуються рапортами оперативних працівників поліції.

З урахуванням викладеного та обставин справи суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового засідання не було встановлено осіб, яких слідчий суддя, вважав би такими, що заслуговують на довіру та що вони поручаться за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. Заява захисника про те, що родичі ОСОБА_7 можуть поручитися за його належну поведінку підозрюваного, не приймаються судом через відсутність доказів того, що зазначені особи заслуговують на довіру та в змозі вплинути на поведінку підозрюваного.

З урахуванням майнового стану підозрюваного суд вважає неможливим призначення запобіжного заходу у вигляді застави. Також не було встановлено осіб, що могли стати заставодавцями у кримінальному провадженні.

Також, враховуючи викладені вище обставини, унеможливлює на думку слідчого судді встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає за можливе не визначити розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_7 , пов`язане із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-183, 193, 194, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004197 від 15.09.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області арештному домі строком на 60 днів, тобто до 14 травня 2018 року до 11 години 10 хвилин.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою рахувати з 15 березня 2018 року з 11 години 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 14 травня 2018 року о 11 годині 10 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1