У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою та вказав, що на даний час немає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, обвинувачений обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, продовжують існувати ризики, які враховувалися судом при обранні даного запобіжного заходу, а тому вважає, що обвинувачений може уникати суду, тому просить вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки і на даний час існують ризики які були враховані судом при обранні обвинуваченому даного запобіжного заходу і вважала, що саме даний запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо продовження йому строку тримання під вартою та зазначав, що має поганий стан здоров`я та необхідне проведення лікування не в умовах СІЗО.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала щодо заявленого клопотання мотивуючи свою позицію, тим що стороною обвинувачення не своєчасно було вручено клопотання про продовження дії запобіжного заходу та до клопотання не надано жодних доказів, які б вказували на наявність ризиків на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений щодо заявленого прокурором клопотання заперечували, зазначали, що прокурор не довів існування ризиків, обвинувачений перебував у розшуку, однак щодо нього не було обрано ніяких запобіжних заходів, тому він не знав що розшукується слідчим, вину свою визнає повністю та розкаюється у скоєному, а тому клопотали змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, що вказані в ст.178 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, враховуючи тяжкість покарання, що зарожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, наявність у обвинуваченого не знятих та непогашених судимостей та міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що ОСОБА_4 може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на даний час доцільним та необхідним. В зв`язку з цим, судом вирішено продовжити дію вказаного запобіжного заходу на 60 днів.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, що вказані в ст.178 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків зазначав, що обвинувачений є особою раніше судимою, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та середньої тяжкості злочинів, не працюючий та не має засобів для існування, а тому зможе продовжувати злочинну діяльність і саме з цих підстав просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не може погодитися з доводами прокурора щодо обґрунтування продовження строку тримання під вартою тяжкістю злочину в якому обвинувачують ОСОБА_5 та наявністю попередньої судимості, покарання за якою обвинувачений відбув, оскільки як зазначав у своїй практиці як Верховний суд України так і Європейський суд з прав людини дані обставини не можуть вважатися такими що виправдовують обґрунтованість тримання особи під вартою. Підставою для виправдання необхідності тримання особи під вартою може бути лише наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Суд вважає, що прокурором не доведено будь-якими доказами що свідчили б про існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання яке може загрожувати ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік та міцність соціальних зав`язків, а саме наявність родини та молодий вік, розмір заподіяної обвинуваченим шкоди, його характеристику за місцем проживання, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тому за таких обставин клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 199, 201, 369, 372, ст. 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів до 01 грудня 2017 року включно.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт поклавши на нього обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Строк дії ухвали в частині домашнього арешту до 30 листопада 2017 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти з зали суду негайно.
Ухвалу направити прокурору Черкаської місцевої прокуратури для контролю, начальнику Черкаського слідчого ізолятора для виконання та начальнику Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для виконання в частині домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1