В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району

Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000062 від 26 січня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2018 року близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, пройшов через незачинену хвіртку на огороджену парканом територію домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належну ОСОБА_6 металеву драбину, виготовлену з металевого кутника, вартість якої згідно висновку експерта № 11/12.1/81 від 13 лютого 2018 року становить 550 гривень 00 копійок, чим спричинив збиток потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, присвоївши викрадене майно, розпорядився ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював, просив не позбавляти його волі та надав суду показання щодо обставин скоєння злочину. Показання обвинуваченого відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам вчинення злочину.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження; суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухав думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілої ОСОБА_6 , яка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила визначити мінімальне покарання.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, оголошенням даних, які характеризують його особу та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не встановив.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід обрати і призначити покарання в межах, передбачених санкцією частини 3 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи характеристику особи, пом`якшувальні обставини, дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним, витрати на проведення судової експертизи в сумі 572 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 66, 185 КК України, ст. ст. 349, 368-, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Згідно п. 1 ч.1, п. 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення судової експертизи № 11/12.1/81 від 13.02.2018 року у розмірі 572,00 гривень стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Речовий доказ по справі металеву драбину - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1