Провадження № 1-кп/369/228/18
В И Р О К
іменем України
30.01.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004620 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:
08.11.2016 року близько 5 години ОСОБА_7 , перебуваючи на третьому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті ревнощів, маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою предмету, ззовні схожому на ніж, умисно наніс удар в область лівого боку ОСОБА_8 .
В подальшому, 17.11.2016 року від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , помер.
Згідно висновку експерта № 552 від 18.11.2016 року у ОСОБА_8 виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів (рана лівої бокової поверхні на межі грудей та живота, від якої зліва направо відходить рановий канал, що проникає в черевну порожнину); 6 (шість) колото-різаних поранень сідниці та зовнішньої поверхні лівого стегна, від яких зліва направо згори вниз відходять ранові канали довжиною від 7 см до 1 см); синці очних ділянок, верхніх кінцівок, тазу справа, поперекових ділянок.
Проникаюче колото-різане поранення грудей та живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичної експертизи проникаюче поранення грудей та живота виникло від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями.
Колото-різані поранення лівої сідниці та стегна мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та утворились від дії гострого предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями.
Синці утворились від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_8 , 1988 р. народження, наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилось поширеним фібринозно-гнійним перитонітом.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 24.04.2016 року разом зі своєю дівчиною ОСОБА_9 , з якою у них був спільний син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також товаришами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винаймали будинок в АДРЕСА_3 . Мінакова працювала, а ОСОБА_13 доглядав за дитиною. Також з ними проживав ОСОБА_14 , який працював вуличним музикантом, та заробляв разом з ОСОБА_15 . Через деякий час він, зі слів товаришів, дізнався, що ОСОБА_16 зраджує йому з ОСОБА_8 , але таким пліткам він не надав значення. Разом з тим, цю ситуацію намагався з`ясувати з ОСОБА_17 , але остання сказала, що це все пусте, оскільки у них все буде добре, а ОСОБА_18 потрібен тільки для того, щоб на даний час заробляти гроші. Двічі ОСОБА_17 залишалась ночувати у квартирі ОСОБА_18 у місті Києві, аргументуючи це тим, що вони грали допізна на ОСОБА_19 та не встигали на останню маршрутку.
Проте, 07.11.2016 року ОСОБА_17 повернулась додому разом з ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння. З ОСОБА_17 на той час він вже, начебто, припинив відносини. ОСОБА_13 відпочивав у кімнаті з сином, а ОСОБА_17 лягла спати з ОСОБА_18 у кімнаті, яка мала спільний простір з кухнею, на подушках від дивану, які були покладені на підлогу. Під ранок ОСОБА_13 пішов у кімнату, де лягли спати ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , щоб покурити на балконі, оскільки саме в цій кімнаті на балконі всі курили. Зайшовши у кімнату він включив світло та побачив оголених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що викликало у нього почуття ревнощів. Разом з тим, ОСОБА_18 почав його словесно ображати. Образи та почуття ревнощів викликали у ОСОБА_13 сильне душевне хвилювання, перебуваючи в такому стані, в якийсь спосіб у нього в руках опинився ніж, яким він наніс поранення ОСОБА_18 . Будучи схвильованим він вийшов з кімнати та поїхав в центр міста Києва на ОСОБА_20 , де грав його товариш ОСОБА_21 . Коли повернувся додому, то ОСОБА_17 сказала, що він поранив ОСОБА_18 . Сам ОСОБА_18 лежав в кімнаті на подушках від дивану. Через такі обставини ОСОБА_13 запропонував викликати швидку медичну допомогу, але ОСОБА_18 категорично цьому заперечив та заборонив будь-кому повідомляти, де він знаходиться та що трапилось. Також припускає, що ОСОБА_18 не хотів викликати швидку, тому що оберігав ОСОБА_17 від правоохоронних органів, оскільки вона незаконно емігрувала з Росії. ОСОБА_13 вважав, що має навички надання медичної допомоги, тому почав лікувати ОСОБА_18 : ножову рану зашив голкою та ниткою, які продезінфікував, давав ОСОБА_18 антибіотики, рану промивав та засипав стрептоцидом, перев`язував ОСОБА_18 . На прохання ОСОБА_22 купляв йому ліки, в тому числі снодійне. ОСОБА_18 себе нормально почував, а тому він не міг передбачити, що ОСОБА_18 помре. .
Протягом тижня ситуація з ОСОБА_18 не змінилась, йому не ставало а ні гірше, а ні краще, він себе нормально почував, пересувався по будинку, разом з ОСОБА_13 грав у комп`ютерні ігри, також разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 вечорами випивав. Крім того, обвинувачений зазначив, що за час проживання з ОСОБА_18 в одному будинку він бачив, що ОСОБА_18 напивався, жалівся, що через алкоголь він все втратив.

Вранці 17.11.2016 року ОСОБА_13 виявив, що ОСОБА_18 не дихає. Злякався, зателефонував своїм товаришам ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , а також ОСОБА_17 , яких попросив зустрітися. Зустрівшись на станції метро, розказав, що ОСОБА_18 помер, запропонував версію для правоохоронних органів, що на ОСОБА_18 здійснили розбійний напад. Всі разом поїхала до будинку по АДРЕСА_3 , звідки викликали поліцію, по приїзду розповіли вигадану версію, після чого вже в райвідділі ОСОБА_13 зізнався у тому, що наніс ножові поранення ОСОБА_18 та розказав про всі подальші події.

Обвинувачений ОСОБА_13 вважав, що він не винуватий у тому, що ОСОБА_18 помер, оскільки останній сам свідомо відмовився від надання медичної допомоги у лікарській установі. Визнав, що він наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, про що відверто шкодував.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_14 їхній внук, який проживав з ними з моменту народження у АДРЕСА_4 . Внук був творчою людиною музикантом, писав вірші, підробляв кур`єром, мав плани одружитися з ОСОБА_25 . Верещагіни мають садовий будинок, де проводять все літо, а наприкінці осені повертають у квартиру на ОСОБА_26 . Осінь 2017 року не була винятковою, у листопаді вони збирались повернутися до міського життя. Разом з тим, коли вони приїхали до квартири, то виявили, що внука не має вдома, на кухонному столі стоїть залишена їжа, що було не властиве для ОСОБА_27 , який був дуже акуратним, у кімнаті працював комп`ютер та була залишена палітра для малювання у розібраному стані, при тому, що такого безладу внук ніколи собі не дозволяв. Пошуки внука по знайомим не дали результатів, про його смерть вони дізнались від правоохоронних органів, труп внука впізнавав ОСОБА_4 .
Вважали, що ОСОБА_13 умисно позбавив життя їхнього внука, навмисно не викликав швидку, у зв`язку з чим звернулись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_13 на свою користь 500000 грн. завданої моральної шкоди, оскільки останній своїми злочинними діями позбавив їх людей вельми похилого віку будь-якої підтримки з боку онука, який був для них єдиною рідною людиною, надією і опорою наприкінці життя, завдав жорстоких фізичних та моральних страждань.
Вибачення ОСОБА_13 не прийняли, при призначенні покарання вважали, що обвинувачений заслуговує на найсуворіше покарання.
Свідок ОСОБА_28 суду повідомила, що з ОСОБА_13 вона познайомилась у Москві, разом з ним переїхала проживати в Україну, де тимчасової реєстрації не має, документів на підтвердження законних підстав перебувати на території держави також. Вони музиканти, заробляли вуличними піснями. Від ОСОБА_13 у березні 2016 року вона народила сина, після чого разом з ОСОБА_13 , а також товаришами-музикантами ОСОБА_23 та ОСОБА_21 зняли будинок по АДРЕСА_3 , з вересня місяця з ними почав проживати ОСОБА_14 . ОСОБА_18 відключив свій мобільний телефон та повідомив, що він не бажає спілкуватися з деякими людьми. Через деякий час він почав виявляти симпатію до ОСОБА_17 та наполягав, щоб ОСОБА_17 проживала разом з ним. Разом з ОСОБА_18 вона співала та заробляла, і тільки в такий спосіб вона мала можливість заробляти. З ОСОБА_13 була досягнута домовленість, що він буде займатися дитиною, а вона заробляти гроші. Через відносини з ОСОБА_18 у неї почали виникати непорозуміння з ОСОБА_13 , який був батьком її дитини. Оскільки з ОСОБА_18 вони допізна працювали, то декілька раз залишилась ночувати у його київській квартирі. Згодом, так сталось, що вона і ОСОБА_14 почали проживати у великій кімнаті будинку, ОСОБА_13 разом з сином в іншій. Між нею та ОСОБА_18 були інтимні стосунки. Вранці 07.11.2016 року до кімнати, де вона спала з ОСОБА_18 , зайшов ОСОБА_13 , включив світло та побачив, що вони сплять. ОСОБА_18 підірвався, почав обзивати ОСОБА_13 , що він не чоловік, що ОСОБА_18 повинен утримувати його сина. За мить у ОСОБА_13 був скажений вираз обличчя. Мінакова пішла з кімнати та що було між ОСОБА_13 та ОСОБА_18 не бачила. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_13 пішов з будинку, а вона виявила, що у ОСОБА_18 є порізи на тілі. Вона розуміла, що йому необхідна меддопомога, але ОСОБА_18 категорично заборонив викликати швидку. Коли ОСОБА_13 повернувся, вона йому повідомила, що він поранив ОСОБА_18 . В подальшому, ОСОБА_13 обробляв рани ОСОБА_18 , останні себе нормально почував, вони разом спілкувались, ОСОБА_18 порозумівся з Садовським. Мінакова продовжила працювати з ОСОБА_21 та ОСОБА_23 . 17.11.2016 вранці, коли вони були на ОСОБА_29 , зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що необхідно терміново зустрітися. При зустрічі на станції метро ОСОБА_13 розказав, що ОСОБА_18 помер та запропонував версію для поліції, що це сталось у результаті нападу, таку версію і почали розказувати по приїзду працівникам поліції, проте, в подальшому, ОСОБА_13 зізнався.
Свідок ОСОБА_30 суду повідомив, що з квітня 2016 року разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , який має прізвисько « ОСОБА_31 », оскільки слухає «важку» музику, та ОСОБА_23 він проживав у будинку по АДРЕСА_3 , де займав окрему кімнату. Сам він музикант, заробляв вуличним співом. Через деякий час до будинку поселився ОСОБА_18 , який згодом почав проявляти симпатію до ОСОБА_17 . Вважає, що між ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_13 утворився «любовний трикутник». Підозрював, що ОСОБА_17 зраджує ОСОБА_13 , про свої підозри повідомляв ОСОБА_13 . Верещагін, як і всі музиканти, пив багато: наливку, горілку, вино, пиво. Конфлікт між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 він не бачив. ОСОБА_18 не скаржився на те, що його побив ОСОБА_13 , він бачив, що ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 разом розпивали спиртні напої на кухні будинку. Про смерть ОСОБА_32 . ОСОБА_21 дізнався від ОСОБА_13 , який запропонував повідомити поліції вигадану причину смерті розбійний напад.
Свідок ОСОБА_33 суду повідомив, що ОСОБА_18 переховувався від своєї знайомої ОСОБА_34 , з якою колись зустрічався і ОСОБА_23 . Дійсно з квітня 2016 року він з ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 проживали в орендованому будинку в с. Гатне, також туди приїхав та жив і ОСОБА_18 . ОСОБА_23 запідозрив, що ОСОБА_17 має інтимні стосунки з ОСОБА_18 , про що він сказав ОСОБА_13 . ОСОБА_23 також про смерть ОСОБА_18 дізнався від ОСОБА_13 та спочатку погодився на його ідею вигаданої причину смерті розбійний напад, але у відділенні поліції повідомив відомі йому обставини смерті потерпілого.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що 17.11.2016 року до ЄРДР за № 0004620 були внесені відомості за повідомленням ОСОБА_7 про те, що за місцем тимчасового проживання у будинку по АДРЕСА_3 було виявлено труп співмешканця ОСОБА_8 ; виїздом СОГ на місце пригоди виявлено труп ОСОБА_8 з синцями на тілі, колото-різаною раною на межі грудей та живота зліва (а.с. 27).
З рапорту оперативного чергового Києво-Святошинського ВП встановлено, що першочергово повідомлення про смерть ОСОБА_8 надійшло з зазначення причини внаслідок нанесених ножових поранень невідомим, який його пограбував (а.с. 28).
Будинок по АДРЕСА_3 був орендований ОСОБА_7 на умовах договору оренди від 24.04.2016 року (а.с. 29-32).
Під час огляду місця події, проведеного з 19.00 17.11.2016 року до 01.00 18.11.2016 року була зафіксована загальна обстановка у будинку по АДРЕСА_3 , розташування трупа ОСОБА_8 на подушках від дивану на підлозі кімнати третього поверху будинку, вираз обличчя ОСОБА_8 та поранення на його тілі, а також виявлено та вилучено блістер з написам «кальцію глюконат» та марлю зі слідами речовини бурого кольору (РБК) біля трупа Верещагіна, сліди РБК з крісла поблизу трупу з лівої сторони, бинтовий згорток зі слідами РБК та липкою стрічкою в сміттєвому пакеті, предмет, схожий на ніж, на полиці над каміном, інші предмети, схожі на ножі, подрібнену речовину білого кольору, нитку та голку, пошкоджену гітару, сліди РБК на лівій стіні в коридорі та кімнаті кольору у кухонному комоді, з отворами з лівої сторони та слідами РБК кофту Верещагіна, а також зі слідами РБК спортивні штани, в якій він був одягнутий (а.с. 33-53).

Смерть ОСОБА_8 була констатована 17.11.2016 року о 19.25 по приїзду карети швидкої медичної допомоги (а.с. 57).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 552 від 21.11.2016 року ОСОБА_8 помер у віці 28 років 17.11.2016 року від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота (а.с. 87).
Згідно висновку експерта № 552 від 18.11.2016 року 03.01.2017 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів (рана лівої бокової поверхні на межі грудей та живота, від якої зліва направо відходить рановий канал, що проникає в черевну порожнину); 6 (шість) колото-різаних поранень сідниці та зовнішньої поверхні лівого стегна, від яких зліва направо згори вниз відходять ранові канали довжиною від 7 см до 1 см); синці очних ділянок, верхніх кінцівок, тазу справа, поперекових ділянок.
Смерть ОСОБА_8 , 1988 р. народження, наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилось поширеним фібринозно-гнійним перитонітом.
Проникаюче колото-різане поранення грудей та живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичної експертизи проникаюче поранення грудей та живота виникло від дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями. Найбільша ширина слідоутворюючої частини ранячого знаряддя була близько 16мм+5мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні клапті шкіри не виявлені. На клапті шкіри в ділянці ушкодження будь-яких нашарувань та включень не виявлено. По краях та на стінках рани на клапті шкіри виявлено металізацію сполуками заліза.
Колото-різані поранення лівої сідниці та стегна мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та утворились від дії гострого предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями.
Синці утворились від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Виходячи із ступеню розвитку трупних змін, що визначались при огляді трупа на місці виявлення 17.11.2016 року в 21.10, смерть настала за 8-16 годин до огляду.
Враховуючи колір синців та характер реактивних змін в ушкоджених тканинах, виявлені тілесні ушкодження могли виникнути в 07.11.2016 року.
При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено (а.с. 84-86, 88-92, 138-139, 142-143).
Висновком експерта № 8/Д/225(16р) від 17.01-11.02.2017 року визначений механізм отримання ОСОБА_8 синця лівої очної ділянки від одного удару кулаком в ділянку лівого ока в положенні потерпілого і нападника стоячи обличчям один до одного, а також механізм утворення проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота без ушкодження внутрішніх органів від одного удару ножем в ліву бокову поверхню тулуба в положенні потерпілого стоячи лівим боком до нападника, а також не виключена можливість виникнення синців правого ліктьового суглобу, тазу справа при падінні з висоти власного зросту та ударі об підлогу (а.с. 146).
За комісійним висновком експертів № 5-К від 19-24.01.2017 року враховуючи об`єм травми (тілесних ушкоджень) в даному конкретному випадку, «…при своєчасному наданні медичної допомоги», «…смерть потерпілого ОСОБА_8 » не наступила би «…від виявленого колото-різаного поранення грудей та живота» (а.с. 101-106).
Відповідно до висновків експертів № 274 від 22-29.12.2016 року, № 278 від 23-30.12.2016 року, № 276 від 23-30.12.2016 року, № 277 від 23-30.12.2016 року, № 273 від 21-28.12.2016 року кров потерпілого ОСОБА_8 виявлена на нитці, вилученій під час огляду місця події, в змивах зі слідами РБК, вилучених під час огляду місця подія на кріслі, стіні коридору, дверях, з підлоги, на спортивних штанах, в які ОСОБА_8 був одягнутий, на вилучених під час ОМП марлевих бинтах (а.с. 95-96, 114-115, 119-120, 128-129, 133-134).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 517 від 28.12.2016 року під час проведеного обстеження у ОСОБА_7 не виявлено ознак психічного захворювання, яке б впливало на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також не отримано будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на наявність у нього психічних розладів, які б впливали на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння інкримінованих йому дій.
Під час проведеного обстеження клінічних ознак наркоманії чи хронічного алкоголізму у підекспертного не виявлено, а також не отримано інших об`єктивних даних, які б вказували на наявність у нього сформованої психічної чи фізичної залежності від наркотиків чи алкоголю з наявними обсесивним чи компульсивним потягом до нього.
ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій і на момент проведення дослідження на будь-яких психічні захворювання не страждав і не страждає, він міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на хронічний алкоголізм чи наркоманію не страждає та не потребує лікування від цих захворювань (а.с. 110-111).
За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що допитані судом потерпілі та свідки дали правдиві послідовні показання, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими документами та свідчать про те, що 07.11.2016 року ОСОБА_7 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доказів того, що 07.11.2016 року ОСОБА_7 перебував в будь-якому афективному стані, викликаному поведінкою потерпілого ОСОБА_8 під час судового провадження не здобуто. Показання обвинуваченого, що на момент нанесення ОСОБА_8 ножового поранення він перебував в особливому емоційному стані не підтверджено жодним наданим суду доказом та спростовано показаннями самого ОСОБА_7 та ОСОБА_28 , які суду зазначили що станом на 07.11.2016 року ОСОБА_17 вирішили мати інтимні стосунки з ОСОБА_18 , чому не заперечував сам ОСОБА_13 внаслідок свідомих безладних особистих відносин з Мінаковою.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні доведена повністю показаннями самого обвинуваченого, показаннями свідків, висновками проведених у справі експертиз та сукупністю досліджених судом письмових доказів, тому кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України як вчинення умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, мотиви вчиненого, спрямованість умислу, думку потерпілих з приводу покарання обвинуваченого, дані, що характеризують обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, позицію сторони обвинувачення та захисту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_7 раніше судимий (а.с. 65), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 67), як мешканець с. Гатне характеризується посередньо (а.с. 66), обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести покарання за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з огляду на встановлене, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання про заявлений у справі цивільний позов, суд, керуючись ст. 129 КПК України, виходячи з вимог розумності, справедливості та достатності, враховуючи доводи потерпілих та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_7 вважає такими, що підлягають задоволення вимоги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 200 тис. грн. моральної шкоди, по 100 тис. грн. на користь кожного з потерпілих. В решті позовних вимог за вищевикладених доводів суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

До набранням вироком законної сили застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Мінюсту України, взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з 30.01.2018 року.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, на користь ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , 100 тис (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, на користь ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , 100 тис (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази у справі: сліди папілярних узорів, пошкоджену гітару у чорному чохлі, предмети, схожі на ножі, дві пари чоловічих штанів, ковдру зеленого кольору, паперовий конверт з голкою та ниткою, світер з капюшоном, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_8 , паперові конверти з марлевими бинтами, змиви речовини бурого кольору, які передані на зберігання до камери речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1