Провадження № 1-кп/520/1081/17
УХВАЛА
05.10.2017 року м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000628 від 10.07.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси разом з ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.10.2017 року про визначення підсудності надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000254 від 23.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.294 КК України.
Прокурор заявив письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційної роботи, реєстрації в Україні, оскільки є громадянином іншої держави. Сам по собі факт перебування у шлюбі з громадянкою України та проживання на належній їй житловій площі не може бути єдиною і достатньою підставою для пом`якшення виду запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Захисник та обвинувачений заперечили проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявність ризиків.

Захисник при цьому заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника і в доповнення до раніше названих ризиків зазначив, що щодо ОСОБА_5 раніше був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, на ОСОБА_5 було надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і, як зазначив захисник, ОСОБА_5 був засуджений на території Республіки Білорусь і в порушення адміністративного нагляду, встановленого щодо нього, виїхав на територію України, а тому - схильний до вчинення злочинів і може ухилитися від суду та виконання процесуальних рішень. Факт не однократного перетинання державного кордону, про що заявив захисник, свідчить про те, що більш м`який вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо запобіжного заходу, дослідивши надані стороною обвинувачення документи, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що необхідно обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
Під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05.10.2017 року.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, реєстрації в Україні, міцних соціальних зв`язків, неодноразове перетинання державного кордону, не виконання ним умов засудження та адміністративного нагляду в Республіці Білорусь, може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, переховуватися від суду.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його резонанс і суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством.
Більш того, суспільний інтерес у вказаній справі, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею ОСОБА_5 , що узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польші».
На підставі викладеного клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурор задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 , 1980 року народження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ОСІ УДДВП в Одеській області. Строк дії ухвали закінчується 04.12.2017 року.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до Одеського слідчого ізолятору для виконання.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_2