У Х В А Л А

24 жовтня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , з участю слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Iveco 75E14", д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0006640 від 04.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В межах даного провадження виникла необхідність накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Iveco 75E14", д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , оскільки накладення арешту відповідає критеріям ст. 98 КПК України, автомобіль є речовим доказом і зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170,172 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1