Справа № 545/3080/17
Провадження № 1-в/545/924/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення, а саме:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Середній Єгорлик Ростовської області РФ, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , раніше притягувалася до кримінальної відповідальності:
- 26.08.1997 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 106 ч.2,19,118 ч.2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Звільнена від відбування покарання по амністії.
- 10.11.2003 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 02.04.2004 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. 10.08.2006 року звільнена умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 1 день;
- 19.05.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185,ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
Засудженої: 22.05.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула 2/3 строку покарання і довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена та її захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та прохали задовольнити.

Прокурор та представник адміністрації Державної установи «Надержинщинської виправна колонія № 65» ОСОБА_6 проти задоволення клопотання засудженої заперечували, вважають, що ОСОБА_5 не довела своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів та знову вчинила умисний тяжкий злочин умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за який засуджена 22.05.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі, покарання відбуває з 16.04.2014 року.
За час відбування покарання засуджена мала 6 стягнень, які погашені у встановленому порядку, та має 2 заохочення.
Як встановлено судом ОСОБА_5 за час відбування покарання із 22.03.2016 р.перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник режиму відбування покарання (а. о/с 180).

Відповідно до характеристик на засуджену від 25.05.2016 року, 13.07.2016 вбачається, що засуджена на шлях виправлення не стала, до роботи відноситься пасивно, ініціативи в роботі не проявляє за період відбування покарання в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровськ у період з 25.04.2014 по 26.02.2016 року характеризувалась негативно, своєю поведінкою та відношенням до праці не довела своє виправлення (а. о/с 140, 149). Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Надержиншинської виправної колонії №65 від 25.05.2016 року за № 14 та від 13.07.2016 року за № 20, згідно яких вбачається, що засуджена не стала на шлях виправлена в зв`язку із чим їй було відмовлено у застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, заміні умов тримання, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 148, 157, 167).

Лише з останньої характеристики на засуджену від 01.12.2017 р., направлену до суду у зв`язку із розглядом клопотання засудженої, вбачається, що на даний час
ОСОБА_5 характеризується позитивно, працевлаштована робітником у будівельну бригаду, до роботи відноситься добре, дотримується правил поведінки, трудової дисципліни та безпеки праці, що свідчить про позитивні зміни в поведінці та ставленні до режимних вимог.
Як вбачається із психологічної характеристики на засуджену ОСОБА_5 , останній властива погано стримувана імпульсивність поведінки, відношення до оточуючих упереджене, головною якістю, що визначає поведінку є агресивність, яка виявляється у негативному відношенні до інших осіб. Характерна неадекватна реакція на зауваження, поради або прохання, в бесіди з представниками адміністрації вступає важко, виховному впливу піддається погано (а. о/с 166).

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженої, кількість і характер судимостей, дані про поведінку засудженої і її ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наявність у засудженої ОСОБА_5 двох заохочень, свідчить про позитивні тенденції в її поведінці, але встановлені судом обставини, дані про особу засудженої,яка неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, та крім того, до неї вже раніше застосовувалось умовно-достроково звільнення від відбування покарання, не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довела своє виправленні і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1