У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2017 Справа №607/6969/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000519 від 05 вересня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стінка Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 05 вересня 2016 року о 08 год. 20 хв. керував технічно-справним автомобілем «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 60 км/год. автомобільною дорогою «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», що в с. Смиківці Тернопільського району, лівою смугою транспортного потоку в напрямку м. Підволочиськ від м. Тернополя. Під час руху ОСОБА_3 , в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка», «пішохідний перехід», «перевага»), 2.3 «б», Правил дорожнього руху України, не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. ОСОБА_3 рухаючись в денну пору доби, мав об`єктивну можливість завчасно виявити, що в попутному напрямку, в сусідній смузі, перед нерегульованим пішохідним переходом (що позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» ПДР України) зменшує швидкість та в подальшому зупинився невстановлений автомобіль «CITROEN», червоного кольору. У порушення вимог п. 18.4 ПДР України, водій ОСОБА_3 не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжував рух у зазначеному напрямку. Внаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на КМ157+500 вказаної автодороги, на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину дороги по даному пішохідному переході, в напрямку справа наліво, відносно руху автомобіля «ВАЗ-2106».

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: закриті внутрішньо-суглобові переломи середньої кісточки і заднього краю нижнього кінця лівої великогомілкової кістки, малогомілкової кістки в ділянці між її тілом і нижнім кінцем та неповний вивих лівої стопи назовні, які за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості. Дорожньо-транспортна пригода перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_3 вище перелічених вимог ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав, що 05 вересня 2016 року о 08 год. 20 хв. керував автомобілем «ВАЗ-2106», та рухався зі швидкістю близько 60 км/год. на автодорозі, що в с. Смиківці Тернопільського району, в лівій смузі в напрямку м. Підволочиськ від м. Тернополя. В подальшому під час руху він допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода, якого не побачив. Зіткнення відбулося на пішохідному переході. З потерпілим він примирився, повністю відшкодував йому завдану шкоду і на даний час будь яких претензій з боку потерпілого до нього не має. Цивільний позов, заявлений прокурором Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання», визнав в повному обсязі та надав квитанцію про сплату коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_5 , на суму 6715 грн. 21 коп.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Згідно із письмового клопотання поданого до суду, потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого в зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру він не має.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України та просить суд, цивільний позов заявлений ним в інтересах держави в особі Комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, залишити без розгляду, обвинувачений визнавши позовні вимоги, добровільно сплатив кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в сумі 6715 грн. 21 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.887373934.1 від 07 листопада 2017 року.

Суд, вислухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, вважає можливим клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, і як результат встановлено їх вільне волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, усунув заподіяну ним шкоду, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000519 від 05 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов заявлений прокурором Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання» до ОСОБА_3 відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1