Справа № 760/2843/18-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про арешт майна,
в с т а н о в и в:

31 січня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що детективами та старшими детективами Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000044 від 19.01.2018 за фактом вчинення службовими особами державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та іншими особами заволодіння грошовими коштами ДП «АМПУ» шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДП «АМПУ» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені службові особи та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші особи своїми умисними діями, вчинили злочин, передбачений ч. 5 ст. 191КК України.
29 січня 2018 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України, а саме ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до Інформації з «НАІС ДДАІ» МВС України, за ОСОБА_14 (бухгалтер ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв»), зареєстрований транспортний засіб марки (моделі) «FORD FOCUS», номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, 2015 року випуску, н.з. « НОМЕР_2 ».

Даний транспортний засіб з 11.11.2015 належав ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», керівником, засновником та бенефіціарним власником якого являвся ОСОБА_12 . В подальшому вказаний транспортний засіб був відчужений 04.01.2018 ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу за 102 293,84 грн., тобто за нижчу від ринкової вартості ціну.
Таким чином майно ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» є майновим вираженням права власності ОСОБА_12 на частку в статутному капіталі вказаного підприємства, і яке, відповідно, можна вважати активом, який підлягає конфіскації відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України.

Відповідно до обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_12 , в період 2015-2016 років, зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та іншими невстановленими особами заволоділи грошовими коштами ДП «АМПУ» на загальну суму 247 834 638,25 грн.
Оскільки, дата придбання ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» вказаного транспортного засобу збігається з періодом вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, то є достатні підстави вважати, що грошові кошти одержані ним внаслідок вчинення злочину за вищевказаних обставин були повністю перетворені в інше майно, а саме в транспортний засіб марки (моделі) «FORD FOCUS», номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, 2015 року випуску, н.з. « НОМЕР_2 ».

Отже, є достатні підстави вважати, що вищевказане нерухоме майно, одержане ОСОБА_12 в особі юридичної особи ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», відповідає ознакам зазначених в п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України та підлягає спеціальній конфіскації.

Враховуючи те, що бухгалтер ОСОБА_14 ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» набула у власність майно ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», де керівником та бенефіціарним власником на момент відчуження являвся ОСОБА_16 за нижчу ринкової вартості, та знала або повинна була знати в силу службових стосунків, що перетворене повністю майно останнього одержане внаслідок вчинення злочину, вищевказане нерухоме майно підлягає арешту з метою спеціальної конфіскації.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 2 ст. 96-2 КК України, у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.
Вбачається, що транспортний засіб марки (моделі) «FORD FOCUS», номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, 2015 року випуску, н.з. « НОМЕР_2 », підпадає під ознаки п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, оскільки може бути визнаний таким, що одержаний внаслідок вчинення злочину та/або є доходом від такого майна, і який підлягає спеціальній конфіскації.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно третьої особи ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: транспортний засіб марки (моделі) «FORD FOCUS», номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, 2015 року випуску, н.з. « НОМЕР_2 ».
Арешт на майно накласти на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 19 січня 2018 року.
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1