справа № 489/5207/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/213/18
УХВАЛА
Іменем України
24 січня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Республіки Таджикистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого не з`явився

встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.12.2017 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, який спливає 29.01.2018.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, проти чого обвинувачений та його захисник заперечували вказуючи на відсутність доказів у підтвердження ризиків, зазначених в клопотанні, стан здоров`я обвинуваченого та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину та раніше судимий за вчинення корисливих злочинів. Крім того, Южноукраїнським міським судом Миколаївської області відносно нього розглядається кримінальне провадження знову ж таки за вчинення корисливих злочинів. Також обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів та тісних зв`язків за місцем проживання, оскільки його було затримано в м. Миколаєві.
За таких обставин, є доведеними наявність вказаних ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Клопотання захисника щодо повторного визначення розміру застави обвинуваченому, яка була визначена слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволенню не підлягає оскільки вказаний запобіжний захід діє в подальшому при продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою і не потребує додаткового відображення судом.

Керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 24 березня 2018 (включно).
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу та повторного визначення розміру застави відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1