Справа № 544/991/17
Провадження № 1-кп/538/122/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 , ч. 2 ст. 289 КК України, -
В суді прокурори вважали, що справа може бути призначена до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.
Потерпіла ОСОБА_9 , обвинувачений та захисник обвинуваченого в суді не заперечували щодо можливості призначення справи до розгляду.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Підсудність даного кримінального провадження визначена ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13.10.2017 року за Лохвицьким районним судом Полтавської області.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, слід визначити наступним: прокурори, потерпілі, захисник, обвинувачений, свідки.
За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою, не зменшилися. Обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення. Вважає, що є наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, на думку прокурора обвинувачений є схильним до вчинення злочинів, що є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень в разі опинення його на волі. Також не можна виключати ризику впливу на свідків. Підозру та обвинувачення вважає обґрунтованими, докази наявними, тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпіла ОСОБА_9 просила продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжити з огляду на наступне.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.
Приймаючи до уваги неможливість винесення вироку у кримінальному провадженні до сплину визначеного раніше обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, його особу, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на даний час не зменшилися, суд вважає за необхідне строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому продовжити.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 повинен бути продовжений до 16 грудня 2017 року включно.
Колегія суддів також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 369 КПК України, суд -
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченого.
Виклик свідків обвинувачення відповідно до ч.3 ст.23 КПК України покласти на прокурора.
Кримінальне провадження розглядати колегіальним складом суду.
Допустити адвоката ОСОБА_7 в якості захисника ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 грудня 2017 року включно.
Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3