АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1380/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2017 року, якою

частково задоволено клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та накладений арешт на майно, яке вилучено 16 листопада 2017 року під час проведення затримання ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон в корпусі білого кольору «Lenovo» з силіконовим чохлом та сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_1 ); страховий поліс на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на 1 аркуші; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ; ліхтарик чорного кольору; грошові кошти у сумі 6 гривень 50 копійок; ключ запалювання з брелоком сигналізації від автомобіля; зв`язку ключів у кількості 2-х ключів та ключ від домофону; у задоволенні решти вимог клопотання відмовлено,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2017 року про накладення арешту на майно автомобіль ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_10 , і повернути його негайно користувачу майна ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- оскаржувана ухвала була постановлена за відсутності володільця майна ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_10 ;

- клопотання слідчого було обґрунтовано, у тому числі тим, що повернення вказаних речей власнику може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення або псування та у подальшому унеможливить їх використання як речових доказів у кримінальному провадженні, унеможливить проведення необхідних судових експертиз з ними, в тому числі трасологічних, проте, наразі експертизи по справі не призначено, слідчі дії не проводяться, що призводить до порушення конституційних прав ОСОБА_10 ;

- автомобіль ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_2 , на який накладений арешт, згідно з даними технічного паспорту, належить на праві власності ОСОБА_10 , тому накладений арешт перешкоджає власнику в реалізації його права на вільне користування вказаним майном, а заборона користування автомобілем, призвела до порушення інтересів ОСОБА_10 та інтересів членів його сім`ї;

- у межах проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні підстав для збереження арешту майна у повному обсязі, не встановлено, ОСОБА_10 не має будь-якого відношення до кримінального провадження, тому застосування конфіскації майна, або звернення стягнення на майно в даному випадку неможливо, так як підозрювані особи не є власниками даного автомобіля, а прокурором і слідчим не доведено, що власник автомобіля намагається зіпсувати, пошкодити або приховати автомобіль, отже, в даному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника;

- зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації; конфіскації, як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та, крім того, слідчий має можливість передати автомобіль на відповідальне зберігання особі, в користуванні якої він знаходиться;

- підозрюваний ОСОБА_8 не скоював інкримінований йому злочин, що підтверджується заявою ОСОБА_11 , на час розгляду клопотання вказаний автомобіль ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_2 речовим доказом по справі не визнаний, статтею 185 КК України не передбачено можливості застосування конфіскації як додаткового покарання, цивільного позову жодною особою не заявлено, потерпілому викрадене майно повернуто, тобто, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України відсутні правові підстави арешту майна, встановлені законом.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з процесуальним прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 16 листопада 2017 року під час проведення затримання ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон в корпусі білого кольору «Lenovo» з силіконовим чохлом та сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_1 ); страховий поліс на автомобіль «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_2 на 1 аркуші; свідоцтво про реєстрацію т/з на автомобіль «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ; ліхтарик чорного кольору; грошові кошти у сумі 6 гривень 50 копійок; ключ запалювання з брелоком сигналізації від автомобіля; зв`язку ключів у кількості 2-х ключів та ключ від домофону.

У клопотанні слідчого зазначено, що у період часу з 19 години 30 хвилин 15.11.2017 року по 07 годину 50 хвилин 16.11.2017 року, невстановлена особа проникла до гаражу, який розташований біля буд. АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_12

16 листопада 2017 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а також було проведено обшук затриманого ОСОБА_8 , під час якого в останнього слідчим було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон в корпусі білого кольору «Lenovo» з силіконовим чохлом та сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_1 ); копію повідомлення про підозру із Заводського ВП від 16.11.2017 року на ім`я ОСОБА_8 на 3 аркушах; пам`ятку про обов`язки підозрюваного на 1 аркуші; запит із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на 1 аркуші; протокол про адміністративне правопорушення на ім`я ОСОБА_8 від 15.11.2017 року на 1 аркуші; протокол про адміністративне правопорушення на ім`я ОСОБА_8 від 16.11.2017 року на 1 аркуші; чек про складання адміністративного правопорушення; страховий поліс на автомобіль «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_2 на 1 аркуші; свідоцтво про реєстрацію т/з на автомобіль «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ; ліхтарик чорного кольору; грошові кошти в сумі 6 гривень 50 копійок; ключ запалювання з брелоком сигналізації від автомобіля; зв`язку ключів у кількості 2-х ключів та ключ від домофону; паспорт громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_8 (серія ( НОМЕР_3 ), які в подальшому були поміщені до поліетиленового пакету.

Посилаючись на те, що незастосування арешту на вилучене майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на зазначене вище майно, що було вилучене 16.11.2017 під час проведення затримання ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, дійшовши висновку про те, що наявні достатні докази, що вказують на вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а прокурором доведено, що майно, крім копії повідомлення про підозру, протоколу про адміністративне правопорушення, чеку, паспорту, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню, що існує загроза його зникнення, втрати або пошкодження, або настання інших наслідків, що зашкодить повноті розслідування зазначеного кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, наклав арешт на майно, зазначене в оскаржуваній ухвалі.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Виходячи з положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею було дотримано не повною мірою, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі адвокатом порушується питання про скасування ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2017 року в частині накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2108» держаний № НОМЕР_2 і на свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_10 та негайне їх повернення користувачу ОСОБА_8 .

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 16.11.2017 року під час проведення затримання ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон в корпусі білого кольору «Lenovo» з силіконовим чохлом та сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_1 ); страховий поліс на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на 1 аркуші; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ; ліхтарик чорного кольору; грошові кошти у сумі 6 гривень 50 копійок; ключ запалювання з брелоком сигналізації від автомобіля; зв`язку ключів у кількості 2-х ключів та ключ від домофону.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що слідчим Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у клопотанні не порушувалось питання про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 , слідчим суддею за таких обставин в оскаржуваній ухвалі не приймалось рішення про накладення арешту на вказаний автомобіль, а адвокат ОСОБА_7 , заявляючи вимогу про скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на зазначений автомобіль, не додав до апеляційної скарги жодного підтвердження цього факту.

За таких обставин доводи та вимоги апеляційної скарги адвоката в частині скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що слідчим у клопотанні не порушувалось питання про накладення арешту на автомобіль, а слідчим суддею не приймалось таке рішення в оскаржуваній ухвалі, на думку колегії суддів, накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , є недоцільним, оскільки як слідчий в клопотанні, так і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення, відповідно вимог ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Інші доводи апеляційної скарги адвоката не спростовують висновки слідчого судді.

Поміж іншого колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи з положень статей 309 та 393 КПК України, а також правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 5-162(кс)15(17) від 14.09.2017 року, апеляційну скаргу на судове рішення про накладення арешту на майно, можуть подати й інші особи, зокрема треті особи, щодо майна якої вирішується питання про його накладення.

При поданні апеляційної скарги, апелянтом повинні бути додані повноваження, передбачені, у даному випадку ст. 51 КПК України, зокрема, підтверджені укладеним договором з особами, інтересів яких стосується оскаржуване судове рішення.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 стосуються не тільки інтересів підозрюваного ОСОБА_8 , а й третьої особи ОСОБА_10 , з яким, як свідчать матеріали провадження, останній не укладав договір на представництво його інтересів щодо оскарження питання про накладення арешту на майно.

Таким чином, як вважає колегія суддів, адвокат ОСОБА_7 не мав правових підстав для подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_10 .

З урахуванням зазначених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга частковому задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні в цій частині клопотання слідчого, у зв`язку з недоведеністю необхідності такого арешту, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2017 року про накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі, скасувати в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 2108» державний № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , вилучене 16.11.2017 року під час проведення затримання ОСОБА_8 .

В решті судове рішення залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: