Дата документу Справа № 310/122/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 310/122/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/146/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула 14 березня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ФОП ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005091 14 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Бердянської місцевої прокуратури про арешт належних фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_1 , оглянутої 11.01.2018 «Батутної арени», яка знаходиться в дитячому розважально-ігровому комплексі «Непоседа» торгівельного центру «Екватор», розташованого за адресою: Запорізька область місто Бердянськ проспект Східний №73/13, та вилучених з неї в цей день інструкції з техніки безпеки, афіші та 4 поролонових куба, з метою забезпечення збереження вказаних речей та документів, як речового доказу. Також просить заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , її представникам, найманим працівникам та іншим особам, які матимуть доступ до вказаної «Батутної арени», право на відчуження, розпорядження та користування «Батутною ареною», а також заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , її представникам та найманим працівникам право на відчуження, розпорядження та користування інструкцією з техніки безпеки, афішою та 4 поролоновими кубами.
Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005091 14 грудня 2017 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що травмування ОСОБА_10 відбулося лише на ямі (заглибленні), наповненій поролоновими кубами, звідки слідчим було відібрано у якості зразка 4 поролонових куба для проведення експертизи, а тому підстав для заборони використання саме «Батутної арени» немає, тому вважав за достатнім заборонити використання (експлуатацію) ОСОБА_8 , тільки ями, наповненої поролоновими кубами, та з метою забезпечення збереження речових доказів наклав арешт.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, істотного порушення кримінального процесуального закону. Вважає, що в оскаржуваній ухвалі не відображено та не оцінено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Так, з урахуванням значних розмірів та складності конструкції батута його приховування є неможливим, також ризик знищення також відсутній із-за значної вартості батута. Також, слідчим не встановлено можливість використання майна як доказу. Вказує, що накладення арешту на батут з забороною його використання безпідставно обмежує підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 та завдає суттєвої шкоди її правам та інтересам.Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Судова колегія вважає, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України.

Із витягу ЄРДР вбачається, що 14 грудня 2017 року до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від лікаря Запорізької міської лікарні № 5 про те, що 13.12.2017 до вказаного закладу був доставлений неповнолітній ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у вигляді: «Закритої черепно-мозкової травми, перелому хребта», які він отримав 08.12.2017 під час відпочинку у дитячому розважально-ігровому комплексі «Непоседа» торгівельного центру «Екватор», розташованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 область м. Бердянськ пр-т Східний №73/13, внаслідок неналежного виконання обов`язків, щодо охорони життя та здоров`я дітей (а.с. 2).

Крім того, небезпечне використання ОСОБА_8 «Батутної арени» у дитячому розважально-ігровому комплексі «Непоседа» торгівельного центру «Екватор» підтверджується заявами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про травмування дітей (а.с. 9-10).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, постановою слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 «Батутну арену», яка розташована у дитячому розважально-ігровому комплексі «Непоседа» торгівельного центру «Екватор», за адресою: Запорізька область м. Бердянськ пр-т Східний №73/13 та вилучені з неї інструкції з техніки безпеки, афіші та 4 поролонових куба визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні (а.с. 6).

Відомості протоколу огляду «Батутної арени» (а.с.4-5), дані акту (а.с.12), повідомлення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (а.с.13) з огляду на встановлені недоліки, а саме недостатнє наповнення ями кубами, зношений стан поролонових кубів, тощо та не усунення ОСОБА_8 встановлених недоліків засвідчують відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів.

У поданому до суду клопотанні слідчий вказав, що є підстави вважати, що знаходження «Батутної арени» у вільному володінні та користуванні може призвести до нових травмувань дітей, які будуть користуватися послугами «Батутної арени», та з метою забезпечення збереження речових доказів та виконань завдань у запобіганні можливості ОСОБА_8 та іншим особам приховати, знищити, використати, передати чи відчужити речові докази на вказане майно просить накласти арешт.

Частинами 1, 3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, слідчий суддя, врахувавши усі обставини даного провадження у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання слідчого на підставі ст. 170 КПК України.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.

Крім того, слідчим суддею встановлено відсутність підстав для заборони використання саме «Батутної арени», суд обмежився в даній частині лише накладенням арешту шляхом заборони її відчуження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.405,407,422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005091 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4