Єдиний унікальний номер 225/5572/16-к
Номер провадження 11-кп/775/894/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження №0001376 за апеляційними скаргами обвинувачених, прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15.08.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дзержинськ, громадянин України, судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 28, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дзержинськ, громадянин України, не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 06 серпня 2016 року приблизно о 18 годині ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , з метою вживання спиртних напоїв прийшли до квартири АДРЕСА_3 , де знаходились власник квартири ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Приблизно о 18 год. 20 хв. в ході спільного вживання спиртних напоїв у зальній кімнаті вищевказаної квартири між ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_8 й ОСОБА_9 з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за яке судимість не знята та не погашена, діючи спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що голова є життєво важливим органом, та що від ударів в голову може настати смерть потерпілого, бажаючи настання саме таких наслідків у вигляді смерті, стали наносити руками множинні удари по голові, обличчю та різним частинам тіла ОСОБА_12 .

Причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно мозкова травма, що супроводжувалась субарахноїдальними крововиливами, ускладнена розвитком гострої крововтрати і набряком головного мозку та легень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що не причетний до скоєння вбивства, оскільки до квартири, де лежав труп чоловіка, зайшов лише вранці 07 серпня 2016 р. за запрошенням працівника поліції. Тоді він й побачив на підлозі кров, биті рюмки. Виходячи з квартири, доторкнувся руками до трупа, вимазав руки кров`ю. Суд першої інстанції залишив поза увагою версію причетності до вбивства ОСОБА_13 . Просив вирок скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15.08.2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчинені злочину, передбаченого п. 12, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, призначити покарання у виді довічного позбавлення волі, ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого п. 12 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі. Вказує, що суд хибно дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду скасувати, матеріли провадження повернути на новий розгляд. Зазначає, що до скоєння вбивства не причетний, був лише свідком того, що ОСОБА_14 під час вживання алкогольних напоїв розлютився та вчинив сварку з ОСОБА_15 . Він хотів його зупинити, однак отримав погрози в свою адресу та впав на підлогу і знепритомнів. Через деякий час прийшов до тями та побачив, як ОСОБА_14 вбиває його сводного брата. ОСОБА_14 погрожував йому ножем, щоб про це ніхто не знав, бо буде наступним. Психологічний тиск став причиною неадекватних дій ОСОБА_8 під час проведення слідчих дій та фабрикації справи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15.08.2017 року щодо ОСОБА_8 та направити кримінальне провадження на новий розгляд. Зазначає, що суд не дав належної оцінки всім доказам по справі.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених та захисників, які підтримали доводи апеляцій обвинувачених та захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисника, наполягав на задоволенні своєї скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених, захисника та прокурора не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону. Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, як вони встановлені вироком, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому злочині не визнав, та пояснив, що був відсутній в квартирі ОСОБА_11 під час вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому злочині не визнав, суду повідомив, що він не скоював вбивства.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_8 06 серпня 2016 року його син разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приїхали до нього в гості. На той час у нього в квартирі проживав ОСОБА_15 . В ході розпивання спиртного в його квартирі вбили ОСОБА_15 . Вранці, коли розвиднилося, його розбудив молодший син ОСОБА_18 . Він пішов викликати поліцію. Суду повідомив, що коли прокинувся, то побачив тіло ОСОБА_12 . ОСОБА_8 лежав на підлозі на відстані трьох метрів від трупа ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що він є молодшим братом обвинуваченого ОСОБА_8 07 серпня 2016 року вранці він прийшов в квартиру батька за адресою: АДРЕСА_4 та побачив, що обвинувачений ОСОБА_16 лежав в коридорі. В цей момент він побачив на підлозі труп ОСОБА_12 . Поруч з ним лежав ОСОБА_8 . Батько лежав на ліжку і сказав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вбили ОСОБА_12 . ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сказали йому, щоб він нікому не розповідав про те, що бачив.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що його запросив слідчий прийняти участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту. Слідчий експеримент проводився в 2016 році за адресою АДРЕСА_4 у присутності обвинуваченого ОСОБА_8 . В ході слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, як прийшли з ОСОБА_16 до його батька. Там був ще ОСОБА_20 . Вони почали розпивати спиртне. Під час розпивання спиртного між ним і Безроднім сталася сварка. Вони з ОСОБА_16 побили ОСОБА_15 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2016 року, фототаблиці до нього, а також відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_6 на місці вчинення злочину, а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 розповів та за допомогою манекена показав, як він разом з ОСОБА_16 побили ОСОБА_12 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20.08.2016 року вбачається, що свідок ОСОБА_11 на місці вчинення злочину, а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 розповів та за допомогою манекена показав, як 06.08.2016 року в його квартирі, в якій знаходилися він, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 , він бачив, як його син ОСОБА_23 бив, сидячого на стільці ОСОБА_24 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 07.08.2016 року встановлено, що виявлені у ОСОБА_9 при обстеженні садна на кістках обох верхніх кінцівок, виникли від дії тупих предметів, або від удару о такі, можливо в строк і при обставинах, вказаних слідчим і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

При цьому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1667 від 13.09.2016 року встановлено, що на представленій для дослідження паперовій серветці об`єкт № 2 - змив з лівої руки ОСОБА_9 , встановлена наявність крові людини.

При дослідженні в сліді крові (об`єкт № 2) були виявлені антигени ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Н, що не виключає можливості утворення його за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цьому сліді крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілого ОСОБА_12 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в ньому антигени А, В, Н, а також можливість присутності в цьому сліді домішки крові особи або кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1596 від 13.09.2016 року встановлено, що на представлених для дослідження двох фрагментів марлі (об`єкт №1 і № 2) змиви речовини бурого кольору та на вазі (об`єкт №3) встановлена наявність крові людини.

При дослідженні, в усіх слідах крові, були виявлені антигени А, ОСОБА_27 що не виключає можливість утворення їх за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_12 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в цих слідах антигени А, В, Н. Враховуючи результати дослідження слідів крові та групову приналежність крові підозрюваних, присутність в цих слідах крові ОСОБА_9 , крові якого властиві антигени А і Н, та ОСОБА_8 , крові якого властиві антигени В і Н, можлива тільки в якості домішки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 916 від 05.09.2016 року та фототаблиці до нього встановлено, що на клинку та рукоятці другого ножа (об`єкти № 3 і № 4) встановлена наявність крові людини. На клинку ножа (об`єкт № 3) виявлені епітеліальні клітини та визначений білок людини. На рукоятці ножа (об`єкт № 4) клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.

При цитологічному досліджені крові на клинку ножа (об`єкт № 3) встановлено, що кров належить особі чоловічої генетичної статі. Статева належність крові на рукоятці ножа (об`єкт № 4) не визначена через недостатню кількість її формених елементів. При серологічному дослідженні слідів крові на ножі (об`єкти № 3 і № 4) виявлені антигени А, В, Н ізосерологічної системи АВ0.

Враховуючи вищевказані результати дослідження, можна припустити, що сліди крові на другому ножі могли походити від одної особи, груповій властивості крові якої характерні виявлені антигени А, В, Н, ізосерелогічної системи АВ0, а на клинку ножа ще й від особи чоловічої генетичної статі; а саме від трупа ОСОБА_12 , беручи до уваги його групову характеристику крові.

В той же час згідно висновку судово-медичної експертизи № 1668 від 13.09.2016 року встановлено, що на представленій для дослідження паперовій серветці (об`єкт № 1) змив з правої ноги ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини.

При дослідженні в сліді крові (об`єкт № 1) були виявлені антигени А, В, Н, що не виключає можливості утворення його за рахунок крові групи АВ з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в ньому крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілого ОСОБА_12 , груповій характеристиці крові якого властиві усі три виявлені в ньому антигени А, В, Н, а також можливість присутності в цьому сліді домішки крові особи або кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А, В, Н.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 138 від 07.08.2016 року під час судово медичного обстеження трупа ОСОБА_12 були виявлені пошкодження, а саме забиті рани голови, синець вік лівого ока, забій м`яких покровів голови, субарахноідальні крововиливи в лівій лобно тім`яній області і правій лобно скроневій областях головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо в строк і за обставин, вказаних слідчим, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наступом смерті потерпілого.

Також були виявлені множинні непроникаючі колото різані поранення обличчя і шиї зліва, які могли з`явитися внаслідок дії колото ріжучого предмету, можливо в строк і за обставин, вказаних слідчим, які відносно до живої людини відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Причиною смерті ОСОБА_12 є відкрита черепно мозкова травма, яка супроводжується субарахноідальними крововиливами, ускладнена розвитком гострої крововтрати і набряком головного мозку та легень.

Доводи прокурора про те, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за п.п. 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а дії обвинуваченого ОСОБА_9 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою, на думку колегії суддів є безпідставні з огляду на таке.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 умисне вбивство вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК) тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року, умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК України, а також без ознак, передбачених ст.116 - 118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.

Згідно з ч.1 ст.28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Відповідно до діючого законодавства група осіб без попередньої змови - це двоє або більше виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для такої групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням або в процесі його вчинення. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося.

Про спільну участь обвинувачених у вчиненні вбивства свідчать як численні тілесні ушкодження, нанесені одномоментно, за короткий проміжок часу в область голови, тобто у життєво важливий орган, так і суб`єктивне ставлення обвинувачених до наслідків своїх дій, тобто поведінка обвинувачених після заподіяння тілесних ушкоджень, які не надали допомоги потерпілому, не викликали швидкої допомоги, а лягли спати.

Таким чином, колегія суддів погоджуеться з висновком суду першої інстанції про відсутність попередньої змови між обвинуваченими на вчинення злочину щодо ОСОБА_12 , виходячи із сукупності зібраних доказів по справі, які були предметом дослідження в суді. Беззаперечним є факт того, що обвинувачені приймали спільну участь у вбивстві потерпілого ОСОБА_12 , але стороною обвинувачення не надано належного та обґрунтовано доведених доказів щодо вчинення інкримінованого злочину за попередньою домовленістю.

Колегія суддів зазначає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про вчинення вбивства ОСОБА_15 іншою людиною були перевірені судом й не знайшли свого підтвердження.

На думку колегії суддів, доводи ОСОБА_9 , що через погрози застосування до нього насилля, через що він під час проведення слідчого експеримента мовчав, скільки раніше, під час затримання 07.08.2016 р. поліцейські завдали тілесних ушкоджень, є безпідставними. Так судом першої інстанції проведена перевірка цьому факту про що свідчать матеріалами справи, яким суд дав належну оцінку.

Ухвалою суду від 02.02.2017 року прокурору Донецької області було доручено провести перевірку показань обвинуваченого та за наявності підстав внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування вказаних фактів. Постановою слідчого від 12.04.2017 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення.

За відсутності у результатах розслідування - постанові від 12.04.2017 року переконливого і обґрунтованого пояснення виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 , та притягнення винних осіб до відповідальності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у даній справі не було спростовано поза розумним сумнівом твердження ОСОБА_28 про застосування до нього фізичного насилля з метою отримання зізнавальних показів, що складає за своєю суттю категорію катування. Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, визнавши недопустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту від 08.08.2016 року з фото таблицею до нього та відеозапис слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 .

Встановивши фактичні обставини справи, колегія судді вважає, що не знайшли свого підтвердження позиції обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечують свою причетність у скоєнні вбивства ОСОБА_12 , оскільки вони повністю спростовуються показаннями допитаних в суді свідків та дослідженими письмовими доказами, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів щодо їх правдивості та достовірності.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що 06.08.2016 року його не було в квартирі, де відбулося вбивство ОСОБА_12 , а він туди потрапив лише вранці 07.08.2016 року на запрошення працівника поліції, а також показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який зазначив, що ОСОБА_12 вбила інша людина, яка також знаходилася в квартирі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_18 , протоколами слідчих експериментів, проведених з участю ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , а також висновками проведених у кримінальному провадженні судово-медичних експертиз.

При цьому до показань свідка ОСОБА_11 в суді в частині, де він зазначив, що 06.08.2016 року в їх квартирі знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_17 і він бачив, як ОСОБА_17 бив ОСОБА_15 кулаками, а потім ножем, суд обґрунтовано відннісся критично, оскільки такі показання свідок надав тільки після того, як кримінальне провадження надійшло до суду. На стадії досудового розслідування, під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_11 не зазначав, що в їх кімнаті знаходився також чоловік на ім`я ОСОБА_17 і що саме він бив потерпілого ОСОБА_15 . Не казав про цього чоловіка він і своєму молодшому сину ОСОБА_18 , який вранці прийшов в квартиру до батька. Крім цього, слід зазначити, що такі показання свідка ОСОБА_11 в суді суперечать фактичним даним, які містить протокол слідчого експерименту проведеного з участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час проведення даної слідчої дії також не зазначав, що в квартирі на момент вбивства ОСОБА_12 знаходився ОСОБА_29 і тільки під час судового розгляду він змінив свої показання.

Оскільки протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 визнаний допустимим доказом, тому колегія суддів вважає показання ОСОБА_11 в зазначеній частині спростованими в суді, і розцінює їх, як спосіб допомогти сину уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Враховуючи, що сукупність досліджених доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою дозволяють "поза розумним сумнівом" стверджувати, що саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили вбивство ОСОБА_12 , тому колегія суддів розцінює показання обвинувачених, як обраний ними спосіб свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, хронічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, страждає на тяжкі захворювання, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває.

Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд обгрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно врахував всі обставини справи, дані про особу обвинувачених, обставини, що обтяжують покарання,та призначив покарання ОСОБА_30 у виді позбавлення волі на строк 15 років, ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 9 років, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння нових злочинів.

Судова колегія не вбачає підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених, прокурора, та захисника залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: