Справа № 191/3880/17
Провадження № 1-кп/191/419/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 14 лютого 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня-технічна, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

30.01.2013 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 2 роки, 1 місяць по вироку Вільнянського суду, Запорізької області, від 16.06.2011 року, до позбавлення волі строком 3 роки, 1 місяць;

20.06.2014 року Дзержинським районним судом на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» звільнений від відбування покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на підставі ст.89 КК України маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисний злочин.

Так 12.02.2017 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Заводська поблизу буд. 32 в смт. Славгород, де будучи обізнаним, що на території даного домоволодіння ніхто не проживає і там маються металеві труби, які можливо таємно викрасти та обернути на свою користь, визначив для себе такі предмети як об`єкти злочинного посягання і у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись у відсутності свідків, та в тому, що його дії носять таємний характер, за ним ніхто не спостерігає, через дверний отвір в якому відсутні двері, проник в будинок розташований на території вказаного домоволодіння, де в приміщенні коридору, побачив металеві труби в кількості 5 шт., які належать потерпілій ОСОБА_5 , а саме: 2-х дюймова труба довжиною 3м., 2-х дюймова труба довжиною 2,5м., 2-х дюймова труба довжиною 1 м., труба діаметром 3/4 дюйма довжиною 1,5 м, труба діаметром 130 мм, довжиною 1,5 м., загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 30/10 від 18.10.2017 року складає 332 грн., 57 коп., які умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав вказані труби, розмістивши їх на боковому причепі (колясці) приєднаному до мотоциклу синього кольору марки КМЗ НОМЕР_1 , після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, та в подальшому викраденим майном розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №30/10 від 18.10.2017 року матеріальні збитки на суму 332 грн. 57 коп.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 12.02.2017 року. У вчиненому щиро розкаюється. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що шкоду відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, цивільний позов в справі не заявлено, просила суд не призначати строге покарання.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 т а потерпіла ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене: ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 притягувався раніше до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно(характеристика від 17.10.2017 року), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (довідка від 19.10.2017 року), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року F12.2 (довідка від 19.01.2017 року).

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах інкримінованого йому діяння з застосуванням ст.75 КК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання відповідно до охоронної розписки від 13.02.2017р. (а.с.27) повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Розмір витрат на залучення експерта не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п.2 ч.2, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання відповідно до охоронної розписки від 13.02.2017р.: 2-х дюймова труба довжиною 3м., 2-х дюймова труба довжиною 2,5м., 2-х дюймова труба довжиною 1 м., труба діаметром 3/4 дюйма довжиною 1,5 м, труба діаметром 130 мм, довжиною 1,5 м. повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1