Справа № 201/3891/17
Провадження № - 1кп/201/54/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001452 та 0000550 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.03.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289, 69, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився року 01.07.2014 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2014 року по ст.2 ЗУ «Про амністію»,

-29.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , близько 22 години 00 хвилин 15.02.2017 року, перебуваючи у приміщенні інтернет-кафе «В мережі», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 30, де побачив мобільний телефон марки «Lenovo A PLUS» модель А 1010А20, який знаходився на системному блоці у вищевказаного інтернет-кафе, який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання, та у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.
Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, взяв вищевказаний мобільний телефон марки «Lenovo A PLUS» модель А 1010А20, вартістю 2069 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_5 , та заховав його у зовнішній правий карман одягненої на ньому куртки.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 2069 гривень.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Окрім того, 09.04.2017 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Бульвар Слави, буд. 5, побачив в залі «Інтернет центру» мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно. Попросив у потерпілого ОСОБА_6 передати йому даний мобільний телефон, щоб зателефонувати знайомому. Після чого ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, і не маючи сумнівів, щодо того, що ОСОБА_3 дійсно попросив у нього вищевказаний мобільний телефон, щоб зателефонувати знайомому, добровільно передав останньому свій мобільний телефон Samsung Galaxy S4, білого кольору, imei НОМЕР_1 .
Після цього ОСОБА_3 , знаходячись в тому же місці і в той же час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, заволодів мобільним телефоном марки Samsung Galaxy S4, білого кольору, imei НОМЕР_1 вартістю 1016 грн, 67 коп., не маючи наміру повертати його потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1016,67 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно 15.02.2017 року о 22-00 годині, перебуваючи у приміщенні інтернет-кафе «В мережі», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 30, він викрав мобільний телефон марки «Lenovo A PLUS» модель А 1010А20, який знаходився на системному блоці в інтернет-кафе та заховав його у зовнішній правий карман одягненої на ньому куртки та зник з чужим майном. Також 09.04.2017 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, він, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Бульвар Слави, буд. 5, побачив в залі «Інтернет центру» мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, білого кольору, попросив у потерпілого передати йому даний мобільний телефон, щоб зателефонувати знайомому. Після чого, ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон Samsung Galaxy S4, білого кольору, imei НОМЕР_1 . ОСОБА_3 викрав телефон та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, якийсудимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити, а судові витрати стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

-за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Lenovo A PLUS» модель А 1010А20 білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон Samsung Galaxy S4, білого кольору, imei НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 ;
-CD-R диск помаранчевого кольору з відеоспостереження ломбарду, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Героїв, буд 12 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта:

- при проведенні судової товарознавчої експертизи № 1918-17 у розмірі 198 гривень гривень;

при проведенні судової товарознавчої експертизи № 904-17 у розмірі 198 гривень гривень;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1