Справа № 128/2350/17
ВИРОК
Іменем України
16 квітня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

Судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000874 від 06.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катюжанка, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в Стрижавській виправній колонії (№81), раніше судимого:

1) 06.07.2002 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України - переданий на перевиховання та під нагляд батьків;

2) 25.04.2005 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

3) 26.01.2006 року Ізяславський районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців;

4) 26.11.2006 року Ізяславський районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70, ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців;

5) 03.04.2008 року Красиловським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

6) 10.07.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

7)10.02.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10.02.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

З 19 вересня 2016 року ОСОБА_4 відбував покарання у Стрижавській виправній колонії (№81), яка розташована по вул. Алеї, 30 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, а з 18 травня 2017 року на підставі постанови начальника вказаної установи ОСОБА_4 був переведений до дільниці соціальної реабілітації Стрижавської виправної колонії (№81).
По прибуттю до Стрижавської виправної колонії (№81) ОСОБА_4 був ознайомлений з кордонами дільниці соціальної реабілітації Стрижавської виправної колонії (№81), порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 391-393 КК України.
Однак, 05 серпня 2017 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився на пасовищі, яке розташоване поруч із кордоном дільниці соціальної реабілітації Стрижавської виправної колонії (№81), де згідно рознарядки на вивід на роботу засуджених від 05.08.2017 року, здійснював випас великої рогатої худоби. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення втечі. Так, ОСОБА_4 , знаючи та розуміючи наслідки своїх дій, а також, бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю належного контролю за ним з боку працівників Стрижавської виправної колонії (№ 81) самовільно, без відповідного на те дозволу представників адміністрації установи, залишив пасовище, яке знаходиться на дільниці соціальної реабілітації. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 попрямував до населеного пункту смт. Стрижавка, Вінницького району та області, зупинив попутній автотранспорт, яким добрався до Центрального автовокзалу у м. Вінниця та звідти 05.08.2017 року о 14 год. 00 хв. поїхав до м. Києва. 06.08.2017 року дістався до с. Требухів, Броварського району Київської області, в якому 06.08.2017 р. близько 23 год. 00 хв. проник через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та проник через відчинені двері будинка, вчинив грабіж. Ухвалою Броворського міськрайонного суду від 09.08.2017 року було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту та останній перебував в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно відбував покарання в Стрижавський ВК 81 на дільниці соціальної реабілітації. 05 серпня 2017р. він знаходився на пасовищі поряд з ДСР, пас худобу, та вирішив вчинити втечу. Розуміючи наслідки своїх дій, він залишив пасовище та попрямував до Стрижавки, де зупинив попутній автотранспорт, добрався ним до м. Вінниця, а звідки поїхав до Києва. В подальшому він потрапив до Броварського району Київської області де вчинив грабіж в с.Требухів. У скоєному розкаявся та просить його суворо не карати.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 393 КК України, як втеча з місця позбавлення волі, особою яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, те що він негативно характеризується за місцем відбуття покарання.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише при ізоляції від суспільства, через що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст. 71 КК України та вироку від 10.02.2016 року постановленого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Міра запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню не обиралася.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання по вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України і остаточно до відбування визначити покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1