Справа № 544/1047/17
№ пров. 1-в/544/12/2018
У Х В А Л А
іменем України
31 січня 2018 року м.Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин подання старшого інспектора Пирятинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_4 засудженої вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),
у с т а н о в и в:
Старший інспектор Пирятинськогорайонного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 звернулася до Пирятинського районного суду із поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_4 засудженої вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України.

У поданні старшим інспектором Пирятинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 вказано суду на те, що орган пробації не уповноважений Законом виконувати вироки суду щодо засуджених до покарання у виді штрафу. Проте не зважаючи на норми Закону, суд зобов`язав орган пробації виконати вимоги ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), який на момент звернення втратив чинність, звернутися з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженої ОСОБА_4 .
Суд, вивчивши подання старшого інспектора, інші матеріали справи, прийшов до висновку про повернення подання з наступних підстав.

По-перше: як вбачається з особової справи вирок суду на засуджену ОСОБА_4 , прийнято до виконання провідним інспектором Новосанжарського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 , тобто інспектором іншого району, доказів того, що останньому надане право на ведення особових справ засуджених Пирятинського району органом пробації не надано, як і не надано розпорядження чи наказу відповідно до якого останнього відкомандированого до Пирятинського районного сектору з питань пробації.
По-друге: старший інспектор ОСОБА_3 вказала у поданні, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 24.11.2017 Пирятинський районний сектор з питань пробації був зобов`язаний виконати вимоги ст. 26 КВК України, за якими у разі несплати штрафу у встановлені строки кримінально-виконавча інспекція повинна звернутися до суду з поданням про заміну несплаченого штрафу іншим видом покарання. Проте, орган пробації не є суб`єктом кримінально-виконавчої інспекції, а є окремим суб`єктом виконання кримінальних покарань.
Відповідно до норми п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості.
Вивчивши вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 24.11.2017 судом не було встановлено ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині вироку жодних зобов`язань щодо виконання вимог ст. 26 КВК України органом пробації.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, а саме про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України.

Частина 5 ст. 53 КК України говоре про те, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Пункт 4 ч. 2 цієї ж статті вказує та те, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про пробацію» (далі ЗУ «Про пробацію») правову основу пробації та діяльності органу пробації становлять Конституція України, Кримінальний, Кримінальний процесуальний, Кримінально-виконавчий кодекси України, Закон України «Про пробацію» та інші закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У ст. 6 ЗУ «Про пробацію» закріплено, що одним із завдань пробації є виконання певних видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, до яких згідно ст. 51 КК України належить і покарання у виді штрафу.
Враховуючи те, що подання старшого інспектора базувалося лише на тому, що орган пробації не є суб`єктом кримінально-виконавчої інспекції та суд всупереч Закону зобов`язав останніх виконувати вирок де застосовано покарання у вигляді штрафу доказів та обґрунтувань того, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не сплачено штраф, та чи належним чином остання повідомлялася про виклик до органу пробації, останніми обґрунтовано та надано не було. Подання базується лише на нормах КВК України та відсутності застосування норм КПК України та КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, с у д
у х в а л и в:
Подання старшого інспектора Пирятинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_4 засудженої вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України повернути до Пирятинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, для доопрацювання як таке, що за змістом не відповідає вимогам Закону.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя- ОСОБА_1