Справа № 159/123/18
Провадження № 1-кп/159/108/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 027 43 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської республіки, громадянина Азербайджанської республіки, із середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зі слів - проживає у АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (без посвідки на тимчасове чи постійне проживання в Україні), притягнутий до кримінальної відповідальності, а саме: 08.12.17 р. за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Рівненського міськсуду Рівненської області із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 р. позбавлення волі з півторарічним іспитовим строком (вирок набрав законної сили 09.01.18 р.), обвинувальний ж акт у вказаному вище кримінальному провадженні № 120 161 800 100 053 58 був направлений до Рівненського міськсуду Рівненської області 30.08.17 р.; 04.12.17 р. СВ Рівненського ВП ГУ НП у Рівненській області обвинуваченому було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 120 171 800 100 075 79, внесеному до ЄРДР 14.11.17 р.,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , щодо якого 30.08.17 р. було направлено до Рівненського міськсуду Рівненської області обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України; та якому 04.12.17 р. СВ Рівненського ВП ГУ НП у Рівненській області було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності. Так, обвинувачений ОСОБА_4 о 15 год. 30 хв. 12.12.17 р., перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, спрямованих на власне збагачення, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ, скориставшись невстановленим досудовим розслідуванням предметом, відчинив замок кришки багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 2107», р. н. з. НОМЕР_1 , червоного кольору, звідки таємно викрав автомобільний компресор для підкачки шин марки «Vitol Торнадо» чорного кольору, вартістю 600 грн., належний потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану вище суму.

Своїми протиправним діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Обвинувачений та захисник, кожен зокрема, не заперечують.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі, обвинувачений визнає усі докази, що є у справі; інші учасники судового розгляду також не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування; обвинувачений у скоєному щиро розкаюється, просить вирішити справу згідно з чинним законодавством і не позбавляти його волі.

Обвинувачений у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю; суду показав, що, дійсно, він з м. Рівного приїхав у м. Ковель Волинської області на три дні і зупинився у готелі, мав намір знайти родичів, які займаються торгівлею. Однак, родичів він не застав. 12.12.17 р. він, йдучи повз з ринка у готель «Ковельчанка», що неподалік вокзалу, заблукав та з багажника автомобіля марки «Жигулі», що знаходився біля меморіалу, шляхом відкриття багажника автомобіля за допомогою металевого пристосування, викрав автомобільний нанос. Крадіжку вчинив, так як мав потребу у грошах на дорогу. Викрадене він продав невідомій йому особі за суму біля 100 грн.. З потерпілим він прийшов до домовленості і його дружина відшкодувала потерпілому завдані злочином збитки і останній будь - яких претензій до нього немає. Був затриманий того ж дня. До вчиненого ним ставиться негативно, щиро розкаюється.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, підтверджується як його визнавальними показаннями, даними в судовому засіданні, так і - тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, і які обвинувачений визнав у судовому засіданні, відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину; те, що потерпілому обвинуваченим було у повному обсязі добровільно відшкодовано збитки, завдані злочином; позицію потерпілого, який зазначив у судовому засіданні усно, що будь - яких претензій до обвинуваченого не має, у вирішенні справи прагне справедливості; про це ж подав письмову заяву від 10.01.18 р. до суду, зазначивши, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю фактичного проживання, працездатний, однак, не працює, доходу та утриманців не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, вчинив інкримінований йому злочин під час дії іспитового строку, встановленого за вироком Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р. щодо обвинуваченого.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, так як він не працює, доходу не має, вчинив інкримінований йому злочин вчинив під час терміну дії іспитового строку, встановленого за вироком Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р. щодо нього, та яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі; належних висновків з чого він не зробив, тобто, є схильним до вчинення деліктів.

Підстави для застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Суд також не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд враховує вирок Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р., що набрав законної сили 09.01.18 р., щодо ОСОБА_4 , та вбачає підстави до застосування ст. 71 КК України і визначення остаточного покарання обвинуваченому за принципом часткового приєднання невідбутого покарання.

Підстав до зміни чи скасування міри запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Обвинуваченим 19.02.18 р. було подано до суду, а також 14.02.18 р. до апеляційного суду Волинської області - скарги на порушення Ковельським міськрасудом Волинської області його процесуальних прав під час розгляду справи та про порушення його права на оскарження вироку Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р., обґрунтовані тим, що під час судового розгляду справи по його обвинуваченню Ковельським міськрайсудом Волинської області йому не було забезпечено права на захист, так як не було забезпечено участі перекладача з української на російську мову, якою він володіє. А залучені перекладачі належного перекладу не здійснювали, що залишилось поза увагою суду. Він погоджувався з тим, що йому казали, не розуміючи мови. Він був позбавлений права на оскарження вироку Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р., оскільки його копію отримав лише у Ковельському міськрайсуді Волинської області 29.01.18 р.. Просить захистити його права, які вважає порушеними.

Однак, у судовому засіданні 23.03.18 р. під час вивчення та вирішення вказаних вище скарг, було встановлено, що скарги є безпідставними та доводи обвинуваченого, наведені у скаргах, є надуманими. Так, обвинувачений з приводу вказаних вище скарг пояснив, що суд не забезпечив йому належного перекладу під час розгляду даної справи, копія вироку Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р. була вручена йому Ковельським міськрайсудом Волинської області без його клопотання про це. Однак, в ході перевірки доводів скарг та таких пояснень обвинуваченого по скаргах, шляхом відтворення у судовому засіданні технічного запису підготовчих судових засідань у справі, встановлено, що у провадженні обвинуваченому було забезпечено захист, перекладача, а ксерокопія копії наявного у розпорядженні Ковельського міськрайсуду Волинської області вироку Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р. була вручена йому Ковельським міськрайсудом Волинської області 29.01.18 р. за клопотанням його захисника, проти якого він не заперечував. Суд встановив, що під час досудового розслідування обвинуваченому було забезпечено захисника та перекладача, будь - яких скарг з цього приводу він не заявляв. У судовому засіданні обвинуваченому було забезпечено захисника та перекладача. Заміна захисника мала місце не у зв`язку з неналежним захистом, а у зв`язку з відсутністю узгодженості позиції між обвинуваченим та його захисником. Всі присутні у судовому засіданні перекладачі здійснювали переклад, при цьому суд забезпечував можливість такого перекладу, враховувались і неодноразові заяви та завіряння з боку самого обвинуваченого про те, що він добре розуміє мову, якою ведеться судочинство. Копію всіх процесуальних документів, що вручались обвинуваченому, надавались йому також у перекладі на російську мову. А тому суд приходить до висновку, що скарги є безпідставними, їх доводи - надуманими та спростованими у судовому засіданні матеріалами справи, порушення процесуальних прав обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не допущено.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Рівненського міськсуду Рівненської області від 08.12.17 р., і за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_4 визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 06 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 12.12.17 р. (а. с. 63, 64).

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:

автомобіль марки «ВАЗ 2107», р. н. з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що

переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 за розпискою від 13.12.17 р., залишити у розпорядженні останнього;

оптичний носій інформації DWD - R диск з відеозаписами з камер

відеонагляду - залишити при матеріалах справи;

- куртку чорно блакитного кольорів, що передана на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 за розпискою від 14.12.17 р., залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же термін з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1