Справа № 714/564/17
Провадження № 1-кп/714/86/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2017 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000180 від 03 серпня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
29 липня 2017 року о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину «Бонус», який розташований в м.Герца по вулиці Центральній, 33, де на прилавку побачив мобільний телефон «Samsung» ( SM А500Н ) з чохлом, картою пам`яті ємністю 16 Gb та сім-картою, який належав ОСОБА_7 та був залишений нею без нагляду. Переслідуючи умисний корисливий мотив особистого збагачення, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що будь-хто з присутніх у магазині громадян не бачить його дій, ОСОБА_4 таємно викрав вказаний телефон з чохлом, картою пам`яті та сім-картою, заховав їх до рукава свого одягу, після чого виніс за територію магазину, де розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5375 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Все, що йому інкриміновано мало місце. Просив суд його суворо не карати. Потерпіла до нього немає претензій ні морального, ні матеріального характеру. Не заперечував проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Також заявив клопотання та надав письмову заяву про звільнення від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та те, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Також те що їй шкода відшкодовано в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого та дослідити характеризуючі дані та речові докази.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме: позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Враховуючи вищевказане, помякшуючі та обтяжуючі обставини, з урахуванням винної особи, його фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, за цей злочин призначити покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що вказане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення особи ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він на день набрання чинності цим Законом є батьком двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав.
Прокурор щодо заявленого обвинуваченим клопотання заперечень не має, вважає, що воно може бути задоволене.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Ст.86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до вимог п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності ( 07.09.2017 року ) є батьком двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо яких не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 від 22.05.2006 року та серії НОМЕР_2 від 12.06.2014 року та довідкою Герцаївської РДА Чернівецької області № 14/314 від 03.10.2017 року.
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком дітей віком до 18 років, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, п.«в» ст.1, ст.11, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятидесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Samsung» ( SM А500Н ) з чохлом, картою пам`яті ємністю 16 Gb та сім-картою, який належить ОСОБА_7 , смт.Солотвино Тячівського району Чернівецької області залишити останній ( а.к.п. 17 ).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, через Герцаївський районний суд Чернівецької області до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: