Справа № 159/3359/17
Провадження № 1-кп/159/49/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001675 від 15 липня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Поліського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 15 липня 2017 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи поблизу під`їзду АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс удар ногою в область грудної клітки ОСОБА_4 , який сидів на ґанку, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно завдав декілька ударів кулаками рук та ногами по обличчю та тілу ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою зовнішнього носа з гематомою носової переділки, травматичного злому верхніх різців 11/21, садна правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, на переконання суду, визнав частково, хоча вказував, що визнає повністю. Заявлений цивільний позов потерпілого в частині заподіяня майнової шкоди визнав частково, а в частині заподіяння моральної шкоди не визнав повністю. Суду показав, що в той вечір, точної дати не пам`ятає, його привіз на автомобілі його товариш ОСОБА_6 . Біля під`їзду його будинку по вул. Сагайдачного сиділа компанія, яка вела себе шумно та вживала спиртні напої. Оскільки був нічний час (близько другої години ночі), він зробив цій компанії зауваження з приводу їх поведінки. У відповідь почув образи, в зв`язку з чим підійшов до потерпілого, який сидів на парапеті біля під`їзду, та штовхнув його ногою, від чого останній впав на землю. Зайшовши в під`їзд, його наздогнав потерпілий. В під`їзді він наніс один удар потерпілому в лице, від чого він знову впав. Після цього потерпілий повідомив, що він вибив йому зуби. Вказував, що наніс потерпілому лише один удар, будь-яких інших ударів не наносив. У вчиненому розкаюється, шкодує про те, що так сталось.

Не зважаючи на вказану вище позицію обвинуваченого щодо визнання ним своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованих протиправних діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 15 липня 2017 року він з двома своїми знайомими - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провели додому ОСОБА_9 . Останній пішов додому, а вони сиділи біля його під`їзду і чекали на приїзд таксі. В цей час під`їхав автомобіль, з якого вийшов обвинувачений та почав до них кричати та висловлюватись нецензурними словами з приводу, нібито, їх неправомірної поведінки, хоча вони сиділи спокійно і нічого не порушували. В ході суперечки обвинувачений взяв металевий предмет, схожий на трубу та замахнувся на потерпілого, проте не вдарив. В подальшому обвинувачений підійшов до нього та наніс удар ногою в груди, від чого він впав. Коли хотів піднятись, відчув сильний удар кулаком чи ногою в лице. Після цього вони почали шарпатись між собою в лежачому положенні в тому числі в приміщенні коридору під`їзду. Через деякий час їх розборонили. Вранці звернувся в лікарню, оскільки були вибиті зуби та були наявні інші тілесні ушкодження.

Показання потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні про обставини події об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідків.

Так, допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, підтвердили факт нанесення обвинуваченим ударів потерпілому при обставинах, викладених в обвинуваченні та повідомлених потерпілим.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що бачив, як обвинувачений та потерпілий в коридорі під`їзду в лежачому положенні шарпались та боролись. В потерпілого була кров з носа та з рота. В подальшому побачив, що в потерпілого зламані передні зуби, були наявні також синці та садна.

Крім цього, як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.07.2017 року, в цей день ОСОБА_4 звернувся до поліції та заявив, що 15.07.2017 року, близько 02 години, в дворі будинку по АДРЕСА_3 , невстановлена особа нанесла йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 257 від 17.08.2017 року, при судово-медичній експертизі в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою зовнішнього носа з гематомою носової переділки, травматичного злому верхніх різців 11/21, садна правого передпліччя, що утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), можливо від ударів рукою людини, в час, вказаний в постанові та в медичній документації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження в ОСОБА_4 утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту з прискоренням так і без такого не могли. По тілу ОСОБА_4 було нанесено не менше трьох ударів.

Зазначеним висновком експерта повністю спростовуються показання обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому лише один удар.

Протоколом огляду місця події від 15.07.2017 року зафіксовано наявність на поверхні підлоги під`їзду № 1 в будинку АДРЕСА_3 слідів речовини бурого кольору у вигляді доріжки. Зазначене підтверджує факт боротьби між потерпілим та обвинуваченим в під`їзді вказаного будинку.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими учасниками судового провадження не заявлялось.

Доводи обвинуваченого про те, що саме такі його дії були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілого суд визнає голослівними, оскільки провокативна поведінка потерпілого, навіть якщо така й мала місце, не давала обвинуваченому права вчиняти щодо потерпілого насильницькі дії у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень.

Доводи потерпілого про те, що події відбувались не в такій послідовності, як вказує потерпілий та свідки, та не біля під`їзду, а в самому під`їзді, правового значення для справи не мають, оскільки самим обвинуваченим не заперечується факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому саме в дату та в місці, вказаному в пред`явленому обвинуваченні.

Зокрема допитаний в судовому засіданні за клопотанням обвинуваченого свідок ОСОБА_11 суду показав, що в той вечір, точної дати не пам`ятає, він разом з ОСОБА_5 під`їхали на автомобілі до під`їзду будинку, в якому живе останній. Біля під`їзду стояло троє осіб, які розпивали пиво та голосно розмовляли. ОСОБА_5 зробив їм зауваження, однак ці особи почали щось говорити у відповідь. ОСОБА_5 пішов до багажника автомобіля, звідки дістав ключ для відкручування колес автомобіля. В цей час потерпілий підійшов до ОСОБА_5 та штовхнув його, від чого останній впав та розбив голову. Після цього, коли потерпілий сидів на парапеті біля під`їзду, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого та штовхнув його ногою. Куди саме не бачив. В подальшому ОСОБА_5 попрямував в під`їзд, а потерпілий пішов слідом за ним та намагався вдарити. В цей час ОСОБА_5 розвернувся та вдарив потерпілого рукою в лице. Будь-якої шарпанини після удару не було.

Показання вказаного свідка ніяким чином не спростовують факту нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а навпаки, підтверджують цей факт. Інші, ніж вказують потерпілий та свідки, обставини, при яких були нанесені ці тілесні ушкодження, не виправдовують обвинуваченого та на кваліфікацію його дій не впливають.

Такі доводи обвинуваченого суд розцінює лише як його спробу виправдати свою поведінку та пом`якшити покарання за вчинене, а тому відхиляє їх.

З огляду на викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому повністю доведена зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_5 має досить молодий вік; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена у встановленому законом порядку; є потерпілим від Чорнобильської катастрофи; має на утриманні малолітню дитину; в цілому позитивно характеризується по місцю проживання; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Підстав для застосування такого заходу до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого до обвинуваченого про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної злочином, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди, заданої потерпілому, зокрема витрат на лікування, підтверджений відповідними письмовими доказами, зокрема виписним епікризом № 7384-774; товарними чеками на придбання медикаментів та відповідних препаратів; актом виконаних робіт від 03.10.17 року, складеним приватним стоматологом ОСОБА_12 ; довідкою того ж стоматолога про вартість наданих потерпілому стоматологічних послуг; договором про надання платних стоматологічних послуг № 3 від 24.07.17 року. Загальна сума понесених потерпілим витрат на лікування становить 12776,08 грн.

Оскільки вина обвинуваченого у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, а відтак у заподіянні майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в цій частині в повному обсязі, а тому з ОСОБА_5 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 12776,08 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає переконливими твердження потерпілого про те, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого йому завдана моральна шкода.

Моральна шкода, яка заподіяна потерпілому, полягає у фізичному болю та в душевних стражданнях, які він був змушений терпіти через нанесення травми, зміну усталеного ритму свого життя, через страх за своє здоров`я, тривале погане самопочуття, тощо.

Суд вважає ці страждання відносно інтенсивними та такими, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для потерпілого у 5000 грн., тобто в меншій сумі, ніж просив позивач.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 12776 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 08 копійок у відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, та 5000 (п`ять тисяч) гривень у відшкодування заподіяної немайнової (моральної) шкоди.

В решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1