Справа № 333/2712/16-к
Провадження № 1-кп/333/37/17
ВИРОК

Іменем України
10 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001102 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта вища, працюючого провідним інженером відділу планування у ПАТ «Укртелеком», неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення при наступних обставинах.

07 березня 2016 року приблизно о 17 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по пр. Соборному (Леніна) у м. Запоріжжі, маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, за допомогою фізичної сили відкрив вхідні двері до контрольно-пропускного пункту № 3 ПАТ «ЗАЗ», що призвело до їх пошкодження, після чого незаконно проник до приміщення КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ», де, не зупиняючись на досягнутому, продовжив вчиняти хуліганські дії, а саме: безпричинно махати руками, кружлятися та чіпати установки, через які безпосередньо здійснюється пропускний режим до вказаного підприємства. Після цього, коли хуліганські дії ОСОБА_6 почав намагатися припинити начальник караулу філіалу «Рубіж-авто» відділу охорони та режиму при ПАТ «ЗАЗ» ОСОБА_8 , то ОСОБА_6 , зневажаючи та ігноруючи існуючі правила та норми поведінки в суспільстві, безпричинно почав провокувати конфлікт із ОСОБА_8 , та висловлюватися, при цьому, в його бік нецензурною лайкою. На прохання ОСОБА_9 припинити свої протиправні дії та вийти з приміщення КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ», ОСОБА_6 не реагував, після чого схопив останнього за руку та, вивівши з рівноваги, повалив його на землю. Після цього, знаходячись вже біля входу до КПП № 3 по пр. Соборному (Леніна) у м. Запоріжжі, коли ОСОБА_9 знову почав вимагати від ОСОБА_6 припинити свої хуліганські дії, останній на його вимоги не реагував, та продовжив виражатися в його сторону нецензурною лексикою, а також погрожувати йому фізичною розправою, тим самим продовжуючи грубо порушувати громадський порядок. Хуліганські дії ОСОБА_6 тривали не менше 10 хвилин, були зупинені лише працівниками поліції, які здійснювали свої обов`язки з охорони громадського порядку, та призвели до тимчасового припинення нормальної діяльності ПАТ «ЗАЗ», що виразилося у порушенні контролю за здійсненням пропускного режиму. У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ПАТ «ЗАЗ» було заподіяно майнову шкоду у розмірі 2 543 гривні 33 копійки.

Такі умисні дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не визнав, суду пояснив, що 07 березня 2016 року, після 17 години, він повертаючись з роботи, вийшов на ЗГТ «Автовокзал» та пішов пішки в напрямку залізничного вокзалу. Проходячи біля ПАТ «ЗАЗ» він зрозумів, що у нього крутить живіт та йому необхідно терміново потрапити в туалет. Він підійшов до двері КПП № 3 вказаного заводу та відчинив його двері без застосування надмірної фізичної сили, рукою. Потрапивши усередину приміщення, він декілька разів озирнувся на всі боки, пройшов по кімнаті та голосно декілька разів крикнув, намагаючись з`ясувати, чи є поблизу люди, які зможуть йому допомогти. Зрозумівши, що нікого поруч не має, він пройшов через металошукач, відкрив двері, які виходять безпосередньо на територію підприємства, оскільки вважав, що там можуть бути люди.Через декілька хвилин до нього підбіг чоловік у формі, якому він намагався пояснити, що йому необхідно потрапити в туалет, але останній був налаштований відносно нього агресивно, не вислухавши його, почав кричати та намагався затримати. Злякавшись, він спробував піти від нього, але чоловік побіг за ним, та повалив його на підлогу. Свідку ОСОБА_9 він не погрожував і не застосовував до нього насильства. Після того, як свідок його затримав, він залишався поруч з ним до прибуття поліції, при цьому ніяких дій з його боку відносно порушення громадського порядку не було. У задоволенні цивільного позову просив відмовити у повному обсязі.

Суд вважає недоведеним наявність в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 складу вказаного кримінального правопорушення, що є підставою для визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдання з наступних підстав.

Диспозицією ч. 1 ст. 296 КК України передбачена відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 296 КК України свідчить про те, що об`єктивна сторона вказаного злочину полягає у вчинені дій, які грубо порушують громадський порядок та супроводжуються особливою зухвалістю або винятковим цинізмом; суб`єктивна сторона характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства.

Дослідивши в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до переконання про недоведеність в діях ОСОБА_6 грубого порушення громадського порядку, які супроводжувались особливою зухвалістю.

Вказаний висновок суду ґрунтується наступним.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 суд встановив, що він працює начальником караулу філіалу «Рубіж-авто» і не є співробітником ПАТ «ЗАЗ». 07 березня 2016 року, після 16 години, коли він знаходився на КПП № 2, йому надійшов сигнал від відео оператора, що на територію КПП № 3 проник невідомий чоловік. Він одразу побіг на вказане КПП, де між турнікетом та дверима, виявив обвинуваченого, який там ходив, намагаючись вийти. Одразу після його зустрічі з ОСОБА_6 , він повалив останнього на землю і намагався провести особистий обшук, для того щоб підтвердити чи спростувати підозри щодо того, що ОСОБА_6 заволодів власністю ПАТ «ЗАЗ». ОСОБА_6 жодних погроз у його бік не виказував та насильство щодо нього не застосовував, під час затримання він оступився на сходинках та вони разом із ОСОБА_6 впали. Затримуючи ОСОБА_6 , він нічого останньому не пояснював та просто виконував свою роботу з попередження викрадення майна ПАТ «ЗАЗ». Він утримував його до прибуття поліції. У той день КПП № 3 не працювало у штатному режимі та не здійснювало пропуск співробітників та відвідувачів ПАТ «ЗАЗ». Коли ним проводилося затримання ОСОБА_6 , він не залишив свого посту на жодному іншому контрольно-пропускному пункті, і не надавав наказів будь-кому із співробітників залишати свої місця. Пропускний режим через інші КПП здійснювався у штатному режимі.

Із показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 суд встановив, що приблизно на весні 2016 року, вечорі, коли вона була на роботі на КПП № 5, їй подзвонив помічник начальника караулу, щоб вона терміново йшла на КПП № 3 і допомогла начальнику караулу затримати невідому особу. На КПП № 3 вона побачила, як начальник витягує невідому особу з прохідної. Коли вона підійшла до них, начальник караулу вже сидів на ОСОБА_6 . Вона викликала поліцію. ОСОБА_6 пояснив їм, що хотів до туалету, двері були відчинені, а замок був зламаний.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 суд встановив, що він працює поліцейським роти ДПС. 07 березня 2016 року, коли вони з напарником ОСОБА_12 прибули до КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ», обвинувачений ОСОБА_6 лежав на спині біля КПП № 3, а на ньому сидів охоронець. Хуліганських дій ОСОБА_6 він не припиняв, оскільки у його присутності таких дій обвинувачений не вчиняв. Затриманий пояснював, що намагався зайти всередину в туалет, нічого противоправного він з його слів не робив.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_11 .

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 суд встановив, що він працює начальником відділу охорони і пропускного режиму філії «Рубіж-Авто» ПАТ «Українська автомобільна корпорація». 07 березня 2016 року пропуск співробітників та відвідувачів через КПП № 3 не проводився. Він самостійно змонтував запис із камер відеоспостереження, який був поданий органу досудового розслідування і знаходиться на DVD R диску, на якому містяться файли 37 (07-03-16 174643), 37 (07-03-16 174436), 28 (07-03-16 174531) 26.04.2016. Оригінал запису не зберігся.

Із показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 суд встановив, що ОСОБА_6 є її цивільним чоловіком. 07 березня 2016 року вона знаходилась в гостях у своєї подруги, чекала поки подзвонить ОСОБА_6 , щоб поїхати разом додому. Через деякий час її подзвонив ОСОБА_6 і переляканим голосом сказав, що приїхала поліція і його затримали. Коли вона підійшла до КПП, то побачила, що ОСОБА_6 стояв у куті приміщення КПП в брудному пальто, рядом знаходилась його сумка для ноутбуку з відірваною ручкою. Біля нього стояли люди. Вдома ОСОБА_6 їй пояснив, що, коли він вийшов з маршрутки на автовокзалі і йшов по проспекту, йому закортіло до туалету, тому він вирішив зайти до будівлі, що знаходилась поруч, і спитати там туалет. Коли він зайшов до прохідної, двері якої були відчинені, то почав шукати людей, щоб спитати де туалет. В цей час вискочив якийсь чоловік у формі, схопив його і повалив на підлогу. Потім приїхала патрульна поліція. На наступний день на його обличчі вона побачила червону пляму, у нього дуже боліла голова, нудило.
Так, із показів допитаного в судовому засіданні представника потерпілого ПАТ «ЗАЗ» ОСОБА_4 суд встановив, що від начальника служби охорони йому стало відомо, що 07 березня 2016 року, приблизно о 17 год. 45 хв., обвинувачений зайшов на територію ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод». Після цього він продивився відеозаписи подій, що відбулися, з яких дізнався наступне. О 17 год. 45 хв. обвинувачений, знаходячись по пр. Соборному (Леніна) з боку автовокзалу в напрямку залізничного вокзалу Запоріжжя-1, піднявся по сходах і пройшов прохідну, потім обернувся, почав смикати дверні ручки, однак двері були зачинені. Потім ОСОБА_6 пройшов далі, посмикав інші двері вони також були зачинені. Однак потім обвинувачений смикнув їх двома руками з більшою силою, в результаті чого двері відчинились. Після цього він потрапив у приміщення КПП № 3 ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», де почав ходити, піднявши руки догори, потім, опустивши їх на рівень плечей, почав кружляти по кімнаті, щось виголошувати, але на відеозаписі відсутній звук. Потім ОСОБА_6 почав смикати «вертушки», які знаходилися на КПП № 3, пройшов через одну з них, металошукач, відкрив двері, які виходять безпосередньо на територію підприємства. Після цього, коли обвинувачений побачив, що до нього підходить працівник ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» зі служби охорони, розвинувся і почав йти в зворотному напрямку. Далі працівник служби охорони наздогнав його, схопив, за що саме видно не було, лише, що простяг до нього руку. Після чого обвинувачений різким рухом повалив співробітника ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на землю, почалась бійка, яка продовжилась декілька хвилин. Через невеликий проміжок часу під`їхали працівники патрульної поліції. КПП № 3 це територія підприємства, яка розташована на пр. Леніна, сторонні особи туди зайти можуть, але не далі «вертушки». Однак на час подій КПП № 3 вже не працювало, двері були зачинені на замок. Робочий день закінчився. Охорону об`єкту та здійснення пропускного режиму ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» забезпечується Філією «Рубіж-Авто» Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» на підставі договору № 5/14 від 07.04.2014 року про надання послуг з охорони власності та забезпечення пропускного режиму на підприємстві. Представник потерпілого просив суд суворо обвинуваченого не карати, цивільний позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Крім показів представника потерпілого і свідків, судом досліджені наступні докази обвинувачення.

Із дослідженого в судовому засіданні договору про надання послуг з охорони власності та забезпечення пропускного режиму на підприємстві № 5/14 від 07.04.2014 року, укладеного між ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» (замовник) і ПАТ «Українська автомобільна корпорація» (виконавець) суд встановив, що виконавець у передбаченому договором порядку забезпечує пропускний режим та охорону об`єктів, забезпечує дотримання встановленого на об`єктах режиму та виконує інші зобов`язання, передбачені договором.

Із дослідженої в судовому засіданні інструкції начальника караулу Регіонального відділу охорони і режиму ПАТ «ЗАЗ» Філіалу «Рубіж-Авто» від 01.04.2015 року суд встановив, що в обов`язки начальника караулу входить, зокрема, забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей ПАТ «ЗАЗ» і корпоративного майна. Начальник караулу, зокрема, має право затримувати порушників пропускного режиму і викрадачів заводської власності. За неналежне виконання або невиконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, начальник караулу несе відповідальність.

Судом також переглянуто в судовому засіданні відеозаписи з камер відеоспостереження ПАТ «ЗАЗ», з яких вбачається, що 07.03.2017 року о 17:45:12 годині ОСОБА_6 підходить до одних вхідних дверей КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ» і намагається їх відчинити, потім підходить до інших вхідних дверей і також намагається відчинити. Після другої спроби, о 17:45:25 йому вдається відчинити двері і він проходить до приміщення КПП № 3. Далі о 17:45:32 годині вбачається, що ОСОБА_6 ходить в приміщенні КПП № 3, далі о 17:45:45 годині ОСОБА_6 підходить до віконця одного з приміщень вказаного КПП № 3 та починає стукати руками. Після цього ОСОБА_6 проходить повз одну з «вертушок» і установку «металодетектора», направляється до дверей, через які здійснюється вхід до території ПАТ «ЗАЗ». Коли ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_6 , останній одразу почав йти до виходу з КПП № 3. О 17:46:49 годині ОСОБА_6 виходить з приміщення КПП № 3, а ОСОБА_9 намагається його затримати. Далі о 17:49:25 годині до КПП № 3 під`їжджають працівники поліції. У період часу з 17:50:10 годині по 17:55:41 годину працівники поліції знаходяться поруч з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , спілкуючись з ними. Після цього запис зупиняється.
Стороною захисту заперечувалася можливість використання як доказу відеозапису з камер спостережень. В обґрунтування вищезазначеного захисник зазначала, що диск з відеозаписом наданий органу досудового розслідування свідком ОСОБА_13 супровідним листом, що долучений до матеріалів справи. Оригінал відеозапису на тому носії, який його безпосередньо сприймав, співробітниками органу досудового розслідування не оглядався. Крім того, відповідно до матеріалів справи оригінали записів не збереглися. Також вказаний відеозапис містить переривання відеоряду, що також підтверджується даними годинника у правому нижньому кутку відеозапису. Експертиза відеозапису не проводилася. Оригінал відеозапису суду не надано.
З цього питання суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Відеозапис за своєю природою є електронним документом. З огляду на це, досліджений в судовому засіданні відеозапис є відображенням відеозапису, здійсненого камерами спостереження, тобто є оригіналом електронного документа. Крім того, учасниками процесу під час судового засідання не заперечувалось, що події, які відображені на відеозапису, дійсно мали місце за обставин, що досліджуються судом. Також, згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок. Тобто одним із способів збирання стороною обвинувачення доказів є витребування та отримання їх у відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб. В матеріалах кримінального провадження є запит слідчого начальнику відділу охорони філіалу «Рубіж-Авто» щодо відеозапису, а також письмова заява начальника відділу охорони філіалу «Рубіж-Авто» про видачу зазначеного відеозапису. Також, визнання вказаного відеозапису із камер відеоспостереження речовим доказом у кримінальному провадженні підтверджується протоколом огляду речових доказів та постановою про долучення до кримінального провадження вказаного відеозапису як речового доказу, який знаходиться на диску DVD-R та зберігається при матеріалах кримінального провадження. З наведених підстав суд приймає відео як доказ у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_6 .
У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ст. 373 КПК України суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок у разі, якщо стороною обвинувачення не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

В обвинувальному акті вказано, що дії обвинуваченого містили ознаку особливої зухвалості, однак, у чому конкретно полягає ця ознака, не зазначено. В обвинувальні акті вказано, що дії обвинуваченого тривали не менше 10 хвилин, були зупинені лише працівниками поліції, які здійснювали свої обов`язки з охорони громадського порядку, та призвели до тимчасового припинення нормальної діяльності ПАТ «ЗАЗ», що виразилося у порушенні контролю за здійсненням пропускного режиму.

Усі ці обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження у суді.

Так, із показів представника потерпілого ОСОБА_15 і договору № 5/14 від 07.04.2014 року про надання послуг з охорони власності та забезпечення пропускного режиму на підприємстві суд встановив, що ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» не здійснює охорону території та пропускний режим. Охорону об`єкту та здійснення пропускного режиму забезпечується Філією «Рубіж-Авто» Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація».

Таким чином, висновок сторони обвинувачення про те, що дії ОСОБА_6 призвели до порушення нормальної роботи ПАТ «ЗАЗ» є безпідставними, оскільки цією юридичною особою не здійснюється забезпечення пропускного режиму.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 07.03.2016 року пропуск співробітників та відвідувачів через КПП № 3 не проводився. Відповідно до пояснень допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , останній не є співробітником ПАТ «ЗАЗ». 07.03.2016 року КПП № 3 не працювало у штатному режимі та не здійснювало пропуск співробітників та відвідувачів ПАТ «ЗАЗ», коли ним проводилося затримання ОСОБА_6 , він не залишив свого посту на жодному іншому контрольно-пропускному пункті, і не надавав наказів будь-кому із співробітників залишати свої місця. Пропускний режим через інші КПП здійснювався у штатному режимі.

Також суд звертає увагу на те, що покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , зокрема про те, що хуліганських дій ОСОБА_6 вони не припиняли, адже на час їхнього прибуття до КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ» обвинувачений жодних хуліганських дій не вчиняв, не виражав погроз щодо будь-кого з присутніх осіб, спокійно лежав, адекватно виконував накази і добровільно чекав прибуття слідчо-оперативної групи, спростовують висновки сторони обвинувачення, викладені у обвинувальному акті, щодо того, що хуліганські дії ОСОБА_6 продовжувалися тривалий час (не менше 10 хвилин) і були припинені лише працівниками поліції.

Аналогічні пояснення щодо тривалості конфлікту були надані і допитаним у судовому засіданні свідком ОСОБА_9 , який пояснив, що одразу після його зустрічі з ОСОБА_6 , він повалив останнього на землю і намагався провести особистий обшук, при цьому ОСОБА_6 жодних погроз у його бік не виказував, та насильство щодо нього не застосовував.

Зазначене також підтверджується переглянутим у судовому засіданні нарізаними частинами відеозапису із камер спостереження з КПП № 3 ПАТ «ЗАЗ», з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не вчиняв хуліганських дій, а щодо нього проводилося затримання з боку начальника караулу філіалу «Рубіж-авто» ОСОБА_9 .

Також стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт пошкодження майна ПАТ «ЗАЗ». В матеріалах кримінального провадження відсутній протокол огляду пошкодженого майна. Так, на підтвердження пошкодження майна стороною обвинувачення надана бухгалтерська довідка № 53 від 10.03.2016 року про загальну підсумкову вартість ремонту вхідних дверей, яка не містить жодних посилань на те, із чого складається вартість ремонту. Крім того, в основу обвинувачення ОСОБА_6 у пошкодженні дверей органом досудового розслідування покладено покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Однак, суд не може прийняти їх до уваги, адже вказані свідки є заінтересованими, у зв`язку із тим, що вони є співробітниками філії «Рубіж-авто», і відповідно до договору № 5/14 від 07.04.2014 про надання послуг з охорони власності та забезпечення пропускного режиму на підприємстві, відповідають власними коштами за пошкодження майна, що були виявлено після їхньої зміни.

Отже, стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, які пошкодження (якщо такі були) були завдані діями обвинуваченого, у зв`язку із чим немає жодних об`єктивних даних, які б свідчили про пошкодження майна потерпілого з боку обвинуваченого.

Таким чином, дослідженими під час судового слідства не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_6 ознак особливої зухвалості, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а відсутність хоча б одного із елементів відповідного складу злочину, свідчить про відсутність в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Таким чином, проаналізувавши в сукупності всі докази, досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд, враховуючи положення презумпції невинуватості і забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, положення ст. 62 Конституції України, а також положення ст. 5 («Право на свободу та особисту недоторканість») Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та виправдати, у зв`язку із недоведеністю того, що у його діяннях є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припинив дію 05.06.2016 року, інший запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
По справі заявлено цивільний позов ПАТ «ЗАЗ» про стягнення з ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 3 051 гривні 99 копійок. За правилами частини 3 статті 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК Украйни, та виправдати його в зв`язку з недоведеністю в його діянні складу вказаного кримінального правопорушення.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» залишити без розгляду.
Речові докази:
диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження ПАТ «ЗАЗ», приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1