Справа № 738/320/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/900/2017
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2017 р. про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_9 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2013 р. з наступними замінами ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ст. 14 ч.1- п.п. 6,11,12 ч.2 ст 115 КК України до 12 років позбавлення волі. У зв`язку з внесенням законодавцем змін до ст. 68 КК України розмір покарання місцевим судом за місцем його відбування зменшений до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений відбував покарання в Менській виправній колонії № 91. в лютому 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання адміністрації Менської виправної колонії № 91 та спостережної комісії Менської райдержадміністрації про умовно-достровоке звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_9 ухвалою Менського районного суду від 6 березня 2017 р. це подання було задоволене і ОСОБА_9 звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 7 місяців і 14 днів. Ухвала суду засудженим та іншими учасниками провадження не оскаржувалась і була виконана.

8 серпня 2017 р. до апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_8 , у якій вона оскаржує ухвалу Менського районного суду від 06.03.2017 р. стосовно ОСОБА_9 і просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення. Скарга мотивована тим, що ОСОБА_8 була визнана потерпілою в кримінальній справі, по якій засуджено її колишнього чоловіка ОСОБА_9 і має право оскаржувати рішення суду щодо його умовно-дострокового звільнення. Апеляційна скарга в цілому складається з двох пунктів. Перший це неправильність зменшення покарання засудженому у відповідності до ст. 68 КК України. Автор скарги вважає, що Менський районний суд своєю ухвалою від 21 січня 2017 р. безпідставно зменшив ОСОБА_9 покарання з 12 років до 7 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки він був засуджений за замах на умисне убивство при обтяжуючих обставинах, а тому мусив відбувати покарання у 2/3 від максимального, передбаченого законом за злочин, за який його засуджено, тобто 10 років позбавлення волі. Другий пункт апеляційної скарги неправильність звільнення ОСОБА_9 від покарання за фактичними обставинами справи. Апелянтка у скарзі викладає своє бачення того, які обставини повинен був перевірити суд, приводить тексти законодавчих актів, роз`яснення Верховного Суду України та робить висновок про незаконність ухвали місцевого суду.

Вирішуючи питання про допуск даної скарги до розгляду в апеляційному суді, колегія суддів виходила з того, що ч. 5 ст. 539 КПК України містить перелік осіб, які викликаються в судове засідання при вирішенні питання виконання вироку і серед них зазначено «… інші особи у разі необхідності».

Верховний Суд України у своїй постанові від 3 березня 2016 р. в справі № 5-347кс15, на яку посилається у своїй скарзі ОСОБА_8 зазначив, що право на звернення до суду інших осіб окрім суб`єктів оскарження, не є перешкодою у їхньому доступі до правосуддя за умови, що це судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів. Оскільки ОСОБА_8 являлась потерпілою в кримінальному провадженні, за яким засуджено ОСОБА_9 , останній посягав на життя потерпілої, то в даному конкретному випадку з урахуванням правової позиції Верховного Суду колегія суддів апеляційного суду допустила до розгляду дану апеляційну скаргу.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_8 прибула разом із своїм представником адвокатом ОСОБА_10 , яка на підтвердження своїх повноважень надала суду договір про надання правової допомоги та копію свого адвокатського свідоцтва. У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 категорично відмовилась надати суду ордер адвоката, як це прямо передбачено ст. 50, 58 КПК, вона не була допущена до розгляду справи як представник потерпілого. На пропозицію суду про заміну представника,надання документів або іншим чином врегулювати питання представництва, ОСОБА_8 заявила, що свої інтереси в даній справі буде представляти самостійно.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу із зазначених в ній підстав, просила її задовольнити. Пояснила суду, що вважає ОСОБА_9 суспільно небезпечною особою, яка продовжуватиме злочинну діяльність. Його звільнення від покарання умовно-достроково вважає неправильним й таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Прокурор та адвокат ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги і просили відмовити в її задоволенні у зв`язку з безпідставністю.

ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності, покладаючи свій захист на адвоката ОСОБА_7 .

Вислухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. Таке рішення ґрунтується наступним.

При подачі апеляційної скарги апелянтом не було взято до уваги, що вирок відносно ОСОБА_9 та інших засуджених разом з ним осіб, було переглянуто в касаційному порядку і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року дії ОСОБА_9 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 15 на ч. 1 ст. 14 п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України без зменшення призначеного йому покарання.

В 2016 році в статтю 68 КК України було внесено зміни, у відповідності до яких за незакінчений злочин довічне позбавлення волі не призначається, а за готування до злочину призначається покарання в розмірі не більше половини максимального покарання, передбаченого санкцією статті.

У зв`язку з новими правилами призначення покарання, які мають зворотну дію в часі, ухвалою Менського районного суду від 21 січня 2017 року покарання ОСОБА_9 було зменшене до 7 років 6 місяців позбавлення волі (половина від максимального покарання в 15 років позбавлення волі).

На цю ухвалу подавалась апеляційна скарга ОСОБА_8 , яка була предметом розгляду в апеляційному суді Чернігівської області і в задоволенні її було відмовлено.

Таким чином, твердження апелянтки про те, що Менський районний суд постановляючи ухвалу відносно ОСОБА_9 6 березня 2017 року не повинен був брати до уваги свою ж ухвалу від 21 січня 2017 року, та не повинен був зменшувати призначене покарання, не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи і колегією суддів відхиляються.

Щодо безпідставності звільнення ОСОБА_9 від покарання умовно-достроково за фактичними обставинами справи, то колегія суддів також не знаходить підстав для задоволення скарги.

У відповідності до характеристики, поданої до місцевого суду адміністрацією ВК-91, ОСОБА_9 під час перебування в Хмельницькому СІЗО в 2012 р мав одне стягнення поміщення до карцеру за зберігання мобільного телефону, яке на даний час погашене. Після прибуття до Менської виправної колонії № 91 він тримався в приміщенні камерного типу в секторі максимального рівня безпеки, де не був працевлаштованим із-за умов тримання, а з листопада 2015 р. переведений до колонії середнього рівня безпеки. В 2014 та 2016 р. мав два заохочення за сумлінну працю. Згідно з довідкою, наданою суду, в період роботи з листопада 2015 р. по січень 2017 р. виконував виробниче завдання на 100% (а.с.7). У судовій справі є відомості проте, що засуджений приймає участь в громадському житті установи, призначений відповідальним за секцію виробничо-масової роботи, активно приймає участь в художній самодіяльності засуджених та є активним учасником проведення культурно-масових заходів (а.с.8). На профілактичних обліках як порушник режиму відбування покарання не перебував. У відповідності до постанови спостережної комісії Менської райдержадміністрації №19, спостережна комісія погодила застосування до ОСОБА_9 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Усі вказані вище обставини об`єктивно підтверджені матеріалами особової справи засудженого, які досліджені колегією суддів. Ці матеріали в своїй динаміці доводять, що за час перебування в умовах позбавлення волі поведінка засудженого змінилася на краще, він не допускав порушень режиму, переводився з більш суворого режиму на менш суворий, сумлінно відносився до праці, його поведінка і ставлення до праці показали, що ОСОБА_9 довів своє виправлення. Оскільки мета покарання кара й перевиховання засудженого в даному випадку були досягнуті, то адміністрація установи по виконанню покарань обґрунтовано звернулась до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від покарання. Для цього були як матеріальні підстави, наведені вище, так і формальні відбуття засудженим не менше ? строку покарання. В судовому засіданні всі учасники судового розгляду були одностайні в своїй позиції про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_9 .

Щодо позиції автора апеляційної скарги ОСОБА_8 , то вона фактично являється її внутрішнім відношенням до ОСОБА_9 і ніякими доказами не підтверджена, тому колегією суддів відхиляється.

Колегія суддів не знаходить порушень, які б були підставою для скасування ухвали місцевого суду і призначення нового розгляду справи або постановлення ухвали апеляційним судом. При розгляді питань в порядку виконання вироку, потерпілий від кримінального правопорушення в числі осіб, які викликаються до суду, прямо не зазначений а й місцевий суд не має ніяких відомостей про потерпілого.

За вказаних вище обставин, ухвала Менського районного суду від 6 березня 2017 р. про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_11 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, зміні чи скасуванню вона не підлягає.

У відповідності до ст. 539 КПК, враховуючи судову практику і роз`яснення законодавства ВССУ, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо ухвал місцевого суду в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 411-419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2017 р. про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3