Справа № 727/2187/18
Провадження № 1-в/727/50/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретар судовогозасідання- ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
заявника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою, в якій просять звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 611 КПК України виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення. До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Разом з тим згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що суб`єктом звернення до суду з клопотання чи поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 може бути адміністрація установи виконання покарань або сам засуджений чи його захисник.
Враховуючи те, що заявниця, як було встановлено в судовому засіданні, є колишньою дружиною засудженого ОСОБА_4 , повноваження захисника у неї відсутні, тому вона не підпадає під перелік осіб визначених ч. 1 ст. 539 КПК України та ч. 3 ст. 154 КВК України, які наділені правом звернення до суду з даним клопотанням.
Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Беручи до уваги з`ясовані обставини, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись 372, 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1