Справа № 146/939/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2017 р. смт. Томашпіль Вінницької області
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, учасником АТО та інвалідом не є, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого в АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого;
до якого не застосовано запобіжний захід,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-
12 червня 2017 року біля 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , матеріали, щодо якого виділено в окреме провадження, перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, підійшли до автомобіля «DAEWOO LANOS» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який на праві власності належить громадянину ОСОБА_5 , жителю смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, умисно, таємно з корисливих мотивів, при цьому ОСОБА_4 підсунув руку під бампер, дістав трос за який з силою потягнув і відкрив переднього капота вищевказаного автомобіля. Після чого викрали акумуляторну батарею MUTLU 12 В 60 АЧ 480 А ( ЕN), вартість якої згідно висновку експерта № 3759/3760/17-21 від 27.06.2017 року з урахуванням зношення станом на 12.06.2017 року становить 1522,5 гривень. Вищевказану акумуляторну батарею ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 занесли до квартири останнього, яка розташована в АДРЕСА_3 та з метою продовження крадіжки взяли з квартири необхідні інструменти для відкриття салону автомобіля.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 повернулись до вищевказаного автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до заднього вітрового скла з заздалегідь підготовленою викруткою, якою здійснив його демонтаж. А ОСОБА_6 одразу заліз всередину салону автомобіля, звідки дістав компресор марки «Кото» моделі «12-V-702», вартість якого згідно висновку експерта № 3810/17-21 від 26.06.2017 року становить 187 гривень 9 копійок та набір першої медичної допомоги вартість якого згідно висновку експерта № 3811/17-21 від 26.06.2017 року становить 25 гривень 20 копійок. Вказані речі ОСОБА_6 помістив в багажник автомобіля.
Проте, свій злочинний намір ОСОБА_4 та ОСОБА_6 довести до кінця не змогли з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки були виявлені на місці вчинення злочину ОСОБА_7 , який повідомив про даний факт власника автомобіля ОСОБА_5 та працівників поліції.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
28 липня 2017 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені підозрюваним, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вигляді п`яти місяців арешту. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, потерпілому.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , а також потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні попросили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 28 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 липня 2017 року покарання у виді п`яти місяців арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням по справі експертиз в сумі 1682 грн 80 коп.(одна тисяча шістсот вісімдесят дві гривні 80 копійок).
Долю речових доказів вирішити таким чином: акумуляторну батарею MUTLU 12 В 60 АЧ 480 А ( ЕN), кришку лючка бака, «набір першої медичної допомоги» та компресор марки «КОТО 12 V702», які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 - передати останньому, як законному володільцю; аркуш паперу з від копійованими слідами рук, дактилокарти, що містяться у полімерному пакеті № 3942048, з надписом «Україна МВС Експертна Служба», які визнані в якості речового доказу по кримінальному провадженні та зберігаються в камері зберігання речових доказів Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1