Справа № 482/197/17
Номер провадження 1-кп/473/128/2017
УХВАЛА
іменем України
"15" листопада 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

адвокати обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000736 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Цаленжиха, Грузія,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про арешт автомобіля, який належить на праві власності ОСОБА_6 , який було вилучено під час проведення обшуку 18.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді від 24.10.2016 року, а саме автомобіль марки «АудіА6» реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою подальшого зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Новоодеського ВП. Метою арешту прокурор вказав можливу конфіскацію майна як вид кримінального покарання, що може бути застосовано відносно ОСОБА_6 у разі визнання його винним за пред`явленим обвинуваченням та забезпечення цивільних позовів потерпілих.

Захист заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пославшись на те, що автомобіль, який належить ОСОБА_6 є тимчасово вилученим майном, яке було вилучено під час проведення обшуку. Протягом 48 годин, як те передбачає чинний КПК, ні слідчий, ні прокурор не звернулися до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому автомобіль слід повернути ОСОБА_6 . Адвокат ОСОБА_7 просила у разі застосування арешту майна, застосувати найменш обтяжливий спосіб такого арешту та повернути автомобіль ОСОБА_6 . ОСОБА_6 просив повернути йому автомобіль, який зберігається в неналежних умовах у Новоодеському відділі поліції.

Крім того, сторона захисту просила задовольнити клопотання щодо повернення тимчасово вилученого майна. В клопотанні захисник зазначила, що 18 та 22 листопада 2016 року під час обшуку домоволодінь родичів її підзахисного ОСОБА_6 слідчим Ноодеського відділу поліції ГУ НП у Миколаївській області було вилучено належне на праві власності ОСОБА_6 наступне майно:

автомобіль синього кольору марки «АудіА6» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

технічний паспорт на вказаний т/з;

посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ;

два мобільних телефони, один з них марки «Самсунг», ім. НОМЕР_2 ; мобільний телефон Нокіа ім. НОМЕР_3 , які визнано постановою слідчого від 27.11.2016 року речовими доказами.

При зверненні до начальника СВ Новоодеського ВП із заявою про повернення неправомірно утриманого майна, обвинуваченому ОСОБА_6 було відмовлено в поверненні майна та рекомендовано звернутися до суду або до Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури.

Також при зверненні з відповідним клопотанням до Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури прокурором ОСОБА_5 було залишено клопотання без задоволення.

В судовому засіданні адвокати та ОСОБА_6 подане клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Так, прокурор послався на те, що майно не є тимчасово вилученим майном.

Вирішуючи клопотання сторін, суд враховує, що згідно із ч.1 ст.333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.173 КПК України часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на те, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч.5 ст.186 КК України, яка передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому арешт в даному випадку відповідає меті, що визначена п.3 ч.2 ст.170 КПК України.

Клопотання сторони захисту про повернення тимчасово вилученого майна підлягає частковому задоволенню.

Частина 1 ст.167 КПК України передбачає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Частина 5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Таке клопотання про арешт майно ні слідчому суді, ні суду - подано не було, тому майно слід повернути.

Керуючись ст.ст. 167-168, 170-173. 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про арешт майна, а саме автомобіль марки «АудіА6» реєстраційний номер НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно: транспортний засіб автомобіль марки «АудіА6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши власнику ОСОБА_6 будь-яким способом розпоряджатися, відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вказаного автомобіля (без обмеження у праві користування).

Майно, на яке накладений арешт відповідно до цієї ухвали, передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , негайно повернувши його власнику.

Клопотання сторони захисту про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити частково. Повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно технічний паспорт на вказаний т/з; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ; два мобільних телефони, один з них марки «Самсунг», ім. НОМЕР_2 ; мобільний телефон Нокіа ім. НОМЕР_3 .

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

згідно оригіналу

Суддя: