Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/865/17
Провадження № 1-кс/670/229/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

начальника СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 03.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Віньковецького районного суду з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_5 , у якому просив накласти арешт на майно - автомобіль «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке вилучено із володіння ОСОБА_6 із подальшою передачею такого майна на зберігання на штраф майданчик Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області (смт. Віньківці, вул. Заславська, 15) для подальшого вирішення по суті справи із забороною володіти цим майном ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що у провадженні слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУПН в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000291 від 03.11.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2017 року близько 16 год. 30 хв. на автодорозі сполученням с. Подолянське - с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району, ОСОБА_6 , 1995 року народження, житель с. Петрашівка, керуючи автомобілем ЗАЗ-1102 «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувавши погодних умов та не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив з`їзд в кювет з подальшим перекиданням, внаслідок чого пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 дав покази, що 03.11.2017 року в обідню пору доби він приїхав разом із своїм братом ОСОБА_8 в смт. Віньківці на своєму автомобілі ЗАЗ-1102 «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , так як домовився із своїми знайомими ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_9 , що забере їх із смт. Віньківці. Під`їхавши до приміщення Віньковецького районного суду, він забрав вказаних осіб. На передньому правому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_9 , на задньому сидінні з правої сторони -- ОСОБА_7 , та на задньому пасажирському сидінні за водієм -- його брат ОСОБА_8 Рухаючись зі швидкістю близько 70 км в сторону с. Петрашівка, Віньковецького району по автодорозі сполученням с. Дашківці - смт. Віньківці - с. Охрімівці, проїхавши близько 1 км за с. Подолянське, Віньковецького району, у зв`язку із несприятливими погодними умовами та мокрим асфальтом його автомобіль занесло на узбіччя проїжджої частини, а в подальшому автомобіль здійснив перекидання у кювет. Внаслідок ДТП ОСОБА_9 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється житель Одеської області ОСОБА_10 .

Згідно полісу страхування № АК/2399244 страхувальником автомобіля «ЗАЗ - 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється житель с. Петрашівка, Віньковецького району ОСОБА_6 .

Тому враховуючи, що автомобіль «ЗАЗ-1102» у кримінальному провадженні буде використаний як речовий доказ, так як на ньому збереглись сліди злочину, майнова шкода, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням не відшкодована, то виникає необхідність у накладенні арешту на майно із метою забезпечення майбутнього цивільного позову.

Клопотання погоджене із прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_11 .

Слідчим, прокурором, та володільцем майна ОСОБА_6 не заявлено клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання, тому відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити із зазначених вище підстав, та вказали, що незастосування арешту майна - автомобіля «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , може призвести до втрати слідів вчинення злочину, продажу, ремонту, пошкодження чи приховування з метою уникнення юридичної відповідальності.

Крім того слідчий вказав, що на теперішній час потерпілий ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні у Віньковецькій ЦРЛ, та йому попередньо виставлений діагноз - струс головного мозку та перелом ребер.

Володілець майна ОСОБА_6 пояснив, що вказаний автомобіль придбав у користування, але юридично на себе не переоформив. Не заперечував проти накладення арешту на його автомобіль, але вказав, що бажав би забрати транспортний засіб із штафмайданчика з метою його продажу для відшкодування на користь потерпілих заподіяної внаслідок ДТП шкоди.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши додані письмові матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При зверненні до суду із клопотанням про арешт майна слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо строку звернення до слідчого суді із таким клопотанням, а також клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно з ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 03.11.2017 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із протоколом огляду місця події від 03.11.2017 року було здійснено тимчасове вилучення автомобіля марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_10 .

Отже, слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, що вилучений 03.11.2017 року під час проведення огляду місця події автомобіль може бути визнано речовим доказом, оскільки автомобіль отримав механічні пошкодження, тобто транспортний засіб несе на собі сліди злочину, та з огляду на вимоги ст. 98 КПК України є необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що сліди злочину можуть бути пошкоджені, зіпсовані чи втрачені, тоді як вони матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, ст. 167, ст. 168, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ-1102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, власником якого являється ОСОБА_10 , та який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 для подальшого вирішення по суті із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном іншими особами.

Заборонити ОСОБА_6 та іншим особам користуватись та розпоряджатись будь-яким чином автомобілем марки «ЗАЗ-1102», 1995 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також особі щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1