11-кп/775/579/2017(м)
263/7652/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м. Маріуполі кримінальне провадження за № 0001657 від 06 червня 2017р. за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 18 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, громадянка України, не працююча, незаміжня, маюча малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої позбавлена батьківських прав, раніше судима:

06 грудня 2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

13 лютого 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

11 червня 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з випробувальним терміном на 1 рік;

16 грудня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць обмеження волі;

28 квітня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

13 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяць, звільнена по відбуттю покарання 10 лютого 2017 року,

яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджена за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь ТОВ «Руш» 1535,80 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

В с т а н о в и л а :

за вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що вона 02 червня 2017 року приблизно о 18 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Єва» № 294-а, який розташований за адресою: пр. Будівельників, 93 у Центральному районі м. Маріуполя, умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадання чужого майна, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за її злочинними діями, таємно, зі стелажів, розташованих у торгівельному залі, викрала майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме: туалетну воду «Ланівін Еклат», об`ємом 50 мл вартістю 879,20 грн.; пральний порошок «Персіл гель», об`ємом 2,19 л, вартістю 223,20 грн.; рідке мило «Джонсон Бебі», об`ємом 300 мл, вартістю 63,92 грн.; крем дитячий «Джонсон Бебі», вартістю 62,32 грн.; заховавши у сумку, яку носила у лівій руці, та не сплативши за товар, пройшла повз робочу касу, після чого покинула приміщення магазину, спричинивши своїми діями ТОВ «Руш» матеріальну шкоду у сумі 1228,64 грн.

На дане судове рішення обвинуваченою ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_6 , діючим в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подані апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах обвинувачена та її захисник, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, просять вирок суду щодо обвинуваченої ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок суворості, застосувати вимоги ст.75 КК України та призначити покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання, з випробуванням.

На апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 від прокурора Маріупольської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 надійшли заперечення, в яких прокурор відстоює законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням; думку прокурора ОСОБА_10 , який відстоював законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просив вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якої її засуджено, були зроблені на підставі її визнавальних показань, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій за ч.2 ст.185 КК України, які не оскаржувалися в апеляційних скаргах, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та захисту про призначення покарання у спосіб, зазначений в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Покарання обвинуваченої ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 УК України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Дійсно відповідно до ч.4 ст.74 КК України, особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано , що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом дотримано вимоги кримінального закону, дані про її особу, тому, на думку колегії суддів, призначено покарання, що відповідає тяжкості кримінального правопорушення та її особі, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, раніше неодноразово судима за корисливі злочини, має 6 судимостей, які встановленому порядку не зняті та не погашені, об`єктом посягань є суспільні відносини у сфері охорон права приватної власності, новий злочин вчинила в період не знятої та не погашеної судимості.

Судом взято до уваги дані про особу винної, яка, будучи особою працездатного віку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 11 червня 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області обвинувачена ОСОБА_7 була визнана винною за ч.2 ст.185 КК України та останній було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з випробувальним терміном на 1 рік.

Разом з тим, в період випробувального строку скоїла новий корисний злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з чим була визнана винної і засуджена 16 грудня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області із застосуванням ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць обмеження волі.

Все це свідчить про небажання обвинуваченої ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, з урахуванням поведінки обвинуваченої і її ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

Суд, з урахуванням обставин, пом`якшуючих покарання, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК України, та обґрунтовано визнав, що зазначені пом`якшуючі покарання обставини у сукупності не дають суду підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, тому що істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого корисливого злочину проти власності, і не свідчать про можливість призначення покарання із застосуванням наведеної норми кримінального Закону, а також не відповідають загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України.

Таким чином, підстав для застосування до призначеного покарання вимог ст.75 КК України, колегія суддів також не вбачає.

Будь які дані, які свідчили б про необ`єктивність, упередженість органів досудового слідства або суду, істотні порушення норм кримінального процесуального закону, які перешкоджали або могли перешкоджати повно і всебічно розглянути справу, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 18 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженій, яка утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3