Провадження № 1-кп/727/55/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 0002381 відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іжівці Сторожинецького району Чернівецької області, румунки, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

Встановив:

25 липня 2017 року приблизно о 19.30 год. обвинувачена ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Героїв Майдану м. Чернівці зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова в правій крайній смузі для руху транспортних засобів.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку №184 по вул. Героїв Майдану м. Чернівці і позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 (2) «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра» та перед яким, у попутному напрямку по лівій смузі руху транспортних засобів, рухався автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, зменшуючи швидкість, зупинив транспортний засіб, ОСОБА_5 проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовживши рух, виїхала на пішохідний перехід, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги, рухаючись в межах пішохідної доріжки зліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 , 2010 року народження, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці обличчя, кінцівок; гематома в потиличній ділянці голови справа; забійно-рвані рани нижньої губи, щоки, присінку рота в ділянці верхньої та нижньої щелепи, слизової ноздрі справа; розрив вуздечки верхньої губи; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи; посттравматичний правобічний середній отит; посттравматичний гайморит справа; перелом склепіння черепа з переходом на основу; забій головного мозку легкого ступеня; пневмоцефалгія, які у відповідності до висновку СМЕ №1204 мд від 18.09.2017 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачена ОСОБА_5 вчинила в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та 18.4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнала частково і пояснила суду, що 25 липня 2017 року приблизно о 19.30 год. вона керувала автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухалася по вул. Героїв Майдану м. Чернівці зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова в правій крайній смузі для руху транспортних засобів. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, вона побачила, що дівчинка бігла по ньому та дитину ніхто за руку не тримав. Вона злякалася і від хвилювання переплутала педалі «газ» та «гальма», в результаті чого вчинила наїзд на дитину. Цивільний позов визнала частково, в меншій сумі, ніж зазначено в позовній заяві.

Незважаючи на часткове визнання обвинувачуваною ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, суд вважає, що її винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, повністю підтверджується показами законного представника потерпілої, свідків в судовому засіданні, дослідженими письмовими доказами.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що 25 липня 2017 року приблизно о 19.30 год. обвинувачена ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», допустила наїзд на її доньку ОСОБА_7 . В результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_7 було завдано майнову та моральну шкоду, яка виразилась у короткочасному розладі здоров`я потерпілої, фізичному стражданні від фізичного болю, сильних душевних стражданнях, змінами в емоційному стані, які перешкоджали активному соціальному функціонуванню потерпілої, як особистості, що призвели до моральних страждань. У зв`язку із зазначеним кримінальним правопорушенням її донька змушена була проходити дуже складне операційне втручання та лікування, що призвело до витрат на лікування та реабілітацію в сумі близько - 27000 грн., також донька потребує в подальшому санаторного лікування, на яке необхідні чималі кошти. В результаті травм отриманих потерпілою при дорожньо-транспортній пригоді, в неї дуже пошкоджене обличчя, що для дівчинки вплинуло на її красу та в подальшому може вплинути на її майбутнє в особистому та кар`єрному планах. Травми після аварії вимагають в майбутньому проведення відразу декількох складних пластичних операцій, які коштують дуже величезних коштів. Ціна однієї операції становить близько 5000 доларів. Також потрібно буде везти дитину за кордон, а це додаткові витрати на дорогу та перебування в іншій країні для реабілітації дитини. Якщо б обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення, не було б необхідності у лікуванні, реабілітації та відновленні здоров`я та краси потерпілої. В результаті психологічної травми, дитина почала соромитись свого відображення в дзеркалі та боїться показуватися людям, боїться виходити в загально доступні місця без супроводу когось з дорослих; вночі погано спить та часто прокидається; у неї присутні постійні душевні хвилювання, стреси та емоційний дискомфорт. Наслідки перенесеної психологічної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі. Просила стягнути з обвинуваченої 1500000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що він керував автомобілем і стояв другим - третім перед пішохідним переходом. Автомобіль обвинувачуваної збив дівчинку і протягнув її приблизно 10-15 метрів. Дівчинка переходила дорогу від ТЦ «Майдан» до готелю «Турист». Його пасажир ОСОБА_9 , який сидів спереду справа, бачив момент зіткнення, також це бачила і ОСОБА_10 . Дівчинку переїхав автомобіль, вона залишилась на дорозі, а машина поїхала далі, потім зупинилась. Жінка була перелякана, він викликав швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що він знаходився в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. Дорогу переходили багато людей і дівчинка, яка швидко переходила дорогу по пішохідному переходу. Перед зіткненням автомобіль набрав швидкість. Дитина була збита лівою передньою частиною автомобіля, потім дівчинка впала під ліве переднє колесо, згодом опинилася між колесами зліва. Після чого автомобіль почав гальмувати, а потім переїжджає дитину заднім лівим колесом та протягує дитину 3-4 метри. Дитина залишилась на дорозі, а машина проїхала приблизно до 10 метрів і зупинилась. В другій смузі навпроти стояв автомобіль і пропускав пішоходів. На вулиці було світло.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили суду, що бачили, як 25.07.2017р. автомобіль збив дівчинку на пішохідному переході.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила суду, що вона сиділа в салоні автомобіля ззаду зліва. Дівчинка переходила дорогу по пішохідному переходу від ТЦ «Майдан» до готелю «Турист». Автомобіль збив дитину і протягнув її декілька метрів.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 рідна сестра обвинувачуваної та її чоловік в судовому засіданні пояснили суду, що через пару днів після ДТП вони передали батькові дитини 400 доларів США допомоги на лікування.

Свідок ОСОБА_15 батько неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні з метою недопущення негативних спогадів заподіяння його доньці тяжких тілесних ушкоджень був допитаний судом тільки з приводу надання чи ненадання майнової допомоги родичами обвинувачуваної і пояснив суду, що під час перебування доньки в лікарні гроші на її лікування давали багато людей і можливо ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , він не пам`ятає.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується також письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.07.2017 року, згідно з яким ОСОБА_15 повідомив, що 25.07.2017 року приблизно о 19.30 годині по вул. Героїв Майдану, 184 м. Чернівці автомобіль під керуванням ОСОБА_5 здійснив наїзд на ОСОБА_7 , 2010 року народження, внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження (а.с.71);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2017 року, фототаблицею до нього, схемою ДТП, відповідно до яких при зовнішньому огляді автомобіля марки «Фольксваген Гольф» сірого кольору встановлено, що на передньому лівому бампері наявні вм`ятини розміром 0,5 на 10 см та нижче передньої фари потріскало покриття (а.с.72 - 91);

- висновком експерта № 732-А від 29.09.2017 року, згідно з яким робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду перебуває в працездатному стані, несправностей, які б могли спричинити ДТП, не виявлено (а.с. 94 - 98);

- висновком експерта № 1204 мд від 18.09.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, а саме: садна в ділянці обличчя, кінцівок; гематома в потиличній ділянці голови справа; забійно-рвані рани нижньої губи, щоки, присінку рота в ділянці верхньої та нижньої щелепи, слизової ноздрі справа; розрив вуздечки верхньої губи; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи; посттравматичний правобічний середній отит; посттравматичний гайморит справа; перелом склепіння черепа з переходом на основу; забій головного мозку легкого ступеня; пневмоцефалгія, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя (а.с.99 - 102);

- листом КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» № 610/01-21 від 24.10.2017 року та виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого № 5047, згідно з якими ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в період з 25.07.2017 року по 16.08.2017 року з діагнозом: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма; перелом склепіння черепа з переходом на основу; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи; забійно-рвані рани нижньої губи, щоки, присінку рота в ділянці верхньої та нижньої щелепи, слизової ноздрі справа; забій правого колінного суглобу; пневмоцефалгія, забій головного мозку легкого ступеню; забій м`яких тканин голови, садна шкіри обличчя, кінцівок; посттравматична підокісна гематома правої потиличної ділянки; посттравматичний правобічний середній отит; гематосинус, посттравматичний гайморит справа. Всього проведено: в липні 6 ліжкоднів вартість лікування 1 ліжкодня становить 373,11 грн.; в серпні 16 ліжкоднів вартість лікування 1 ліжкодня становить 374,12 грн. (а.с.103);

- листом Чернівецького обласного центру з гідрометеорології № 40/04-12/166 від 14.09.2017 року, відповідно до якого за даними спостережень метеостанції Чернівці 25.07.2017 року в період з 19.00 год. до 20.00 год. в м. Чернівці відмічалась хмарна погода, без опадів. Слабкий дощ спостерігався в період з 20.00 год. Вітер західного та північно-західного напрямку, середня швидкість 3-4 м/с. Температура повітря 19-22 градусів тепла. Метеорологічна видимість становила 45 км. Захід сонця в цей день відмічався о 21.04 год., початок ночі о 21.42 год. (а.с.105);

- повідомленням Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 19.09.2017 року, згідно з яким по вул. Героїв Майдану, 184 м. Чернівці встановлено дорожні знаки, а саме: 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» та 5.43 «Місце зупинки тролейбуса» (а.с.106);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.09.2017 року та фототаблицею до нього, згідно з якими обвинувачена ОСОБА_5 розповідала та показувала, як саме та яким чином здійснила наїзд на потерпілу ОСОБА_7 (а.с.107 - 117);

- висновком експерта № 788-а від 20.10.2017 року, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимог пункту 18.4 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.119 - 121).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що винність обвинуваченої у вчиненні злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства, її дії правильно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину визнається судом як метод її захисту з метою зменшити відповідальність за вчинене і спростовується вищенаведеними доказами.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що обвинувачена частково визнала свою вину, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, шкода потерпілій відшкодована лише частково в сумі 60000 грн.

Але суд вважає, що обвинувачувана не розкаялась у вчиненому оскільки ні під час досудового розслідування, ні під час чисельних судових засідань вона не попросила вибачення ні у неповнолітньої потерпілої, ні у її мами, які зазнали значних моральних страждань внаслідок дій обвинувачуваної.

Разом з тим суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачуваної можливе без ізоляції від суспільства, відповідно покарання необхідно призначити у вигляді позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Також, на думку суду обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки діями обвинувачуваної потерпілій були заподіяні фізичні страждання від фізичного болю, сильні душевні страждання, відбулись зміни в емоційному етапі, що перешкоджає активному соціальному функціонуванню потерпілої, як особистості, що призвело до моральних страждань. В результаті травм отриманих потерпілою при дорожньо-транспортній пригоді, в неї дуже сильно пошкоджене обличчя, що для дівчинки, якій лише сім років, вплинуло на її красу, та в подальшому може вплинути на її майбутнє в особистому та кар`єрному планах. Отримані травми вимагають в майбутньому проведення відразу декількох складних пластичних операцій. В результаті психологічної травми, дитина соромиться свого відображення в дзеркалі та боїться показуватися людям, боїться виходити в загально доступні місця без супроводу дорослих; вночі погано спить та часто прокидається; у потерпілої присутні постійні душевні хвилювання, стреси та емоційний дискомфорт. Наслідки перенесеної психологічної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, а саме: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі, що в результаті порушило звичайний спосіб її життя.

Вищезазначене в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_16 дитячий лікар невролог, яка лікувала потерпілу, та ОСОБА_17 хірургстоматолог, який оперував потерпілу після ДТП.

Посилання захисника обвинувачуваної на те, що перед тим, як відбулась ДТП батько неповнолітньої потерпілої не вжив всіх необхідних заходів для її безпеки і зокрема в порушення п. 4.14 ПДР України не переводив дитину за руку, на думку суду є безпідставним оскільки вищезазначений пункт ПДР України забороняє самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину.

Але неповнолітня ОСОБА_7 станом на 25.07.2017р. мала вік понад шість років, а враховуючи, що шкільним віком є шість років, відповідно вона не була дитиною дошкільного віку.

Отже на думку суду в цій ДТП відсутня вина батька неповнолітньої потерпілої, відповідно підстав для значного зменшення розміру морального відшкодування у суду немає.

Крім того суд вважає, що про вину батька не може бути йти мова ще й тому, що водій ОСОБА_5 під`їжджаючи до пішохідного переходу не звернула увагу на те, що автомобіль, який рухався від неї в лівому ряду зупинився, пропускаючи пішоходів, а побачивши перед автомобілем дитину нажала не на педаль тормозу, а на педаль газу!

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 враховуючи доведений обсяг заподіяних моральних страждань, необхідно стягнути суму в розмірі 800000 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заявили клопотання про застосування до неї ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просили звільнити її від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вона мала неповнолітню дитину відносно якої вона не позбавлена батьківських прав.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої вона не позбавлена батьківських прав.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України, що відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, санкція якого передбачає як основне, так і додаткове покарання.

Згідно з ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Аналогічні роз`яснення містяться у ч.1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

За таких обставин, суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.

Також необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в розмірі 1779,66 грн.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог представника потерпілої та необхідність реального виконання вироку суду в цій частині суд не вважає за можливе скасувати арешт на майно ОСОБА_5 , накладений ухвалою суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки ОСОБА_5 повинна періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не має право виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв`язку з амністією.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 800000 (вісімсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1779 гривень 66 копійок.

На речовий доказ по справі автомобіль марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , звернути стягнення в рахунок погашення цивільного позову потерпілої.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: