Провадження № 1-кс/761/490/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представників власника майна ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

слідчого СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представників власника майна ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000038 від 05.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представників власника майна ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000038 від 05.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна грошових коштів в розмірі 289 490 грн., які вилучені в ході обшуку, проведеного 22 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Луначарського Анатолія, буд.4А, 10 поверх, каб.№ 4, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2016.

В скарзі ставлять питання про зобов*язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні негайно повернути тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування доводів скарги представники посилаються на ті обставини, що обшук проведено, вилучено майно, перелік якого відсутній в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, та на яке не накладено арешт. Майно не визнане речовим доказом, не має відношення до справи та фабули ЄРДР, є власністю ОСОБА_3 як власника та комерційного директора підприємств, за місцезнаходженням яких проведено обшук.

В судовому засіданні представники власника майна підтримали скаргу з підстав, наведених у ній.

Уповноважений слідчий у кримінальному провадженні в суді заперечував проти доводів скарги. Зазначив, що обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді, вважає надано прямий дозвіл на вилучення майна, яке визнано речовим доказом, гроші відповідають критеріям таких, що здобуті злочинним шляхом.

Вивчивши доводи скарги, пояснення учасників кримінального провадження в суді, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як убачається з протоколу обшуку від 22 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Луначарського Анатолія, буд.4А, 10 поверх, каб.№ 4, в якому здійснюють свою діяльність підприємства, співвласником та директором яких є ОСОБА_3 , вилучене перелічене в скарзі майно, яким володіє заявник.

При цьому уповноважений слідчий в суді не довів, що ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 234 КПК України було надано дозвіл на проведення обшуку саме для відшукання вказаних речей, відомості про те, що грошові кошти є такими, що здобуті в результаті злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, - відсутні, такі відомості не доведено в суді слідчим.

Таким чином, зазначене майно є тимчасово вилученим майном згідно ст. 236 КПК України.

Проте арешт на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою суду не накладався і протилежне не доведено слідчим в суді.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено строки подання клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Оскільки слідчий не спростував в суді доводи представників заявника, на майно не було у встановлені строки накладено арешт, речі не були повернуті власнику, володільцю відповідно до ст.171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноважений слідчий у даному кримінальному провадженні допустив бездіяльність, тому існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).

При цьому вказане тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню власнику, володільцю згідно з правилами ч.5 ст.171 КПК України.

При цьому слід звернути увагу, що визнання вказаного майна речовими доказами не може бути підставою для утримання майна слідчим без визначених законних підстав, з порушенням вимог ч.5 ст.171 КПК України, правил зберігання речових доказів, визначених ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.64, 167, 171, 236 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов*язати уповноваженого слідчого СУ ФР ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000038 від 05.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, негайно повернути тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку 22 грудня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Луначарського Анатолія, буд.4А, 10 поверх, каб.№ 4, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року, а саме: грошових коштів в розмірі 289 490 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1