АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2033/17 Справа № 204/3232/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню № 0000929 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погар Сколівського району, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1)09.03.1998 року Сколевським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ст. ст. 42, 44 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)27.12.2001 року Сколевським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 304, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 04.04.2006 року Личаковським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 28.02.2007 року Стрийським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 27.10.2008 року Стрийським міським судом Львівської області за ст. 395, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців

позбавлення волі;

6)13.05.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на два роки;

7)25.06.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ст.ст.71, 72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

8)29.08.2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

9)25.03.2016 року Стрийським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31.03.2017 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000929, -

встановила:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 23 жовтня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що в ході досудового розслідування належним чином не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого. В обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_7 не проживає. На неодноразові виклики до суду не з`явився. Поштова кореспонденція з повідомленням повернута в зв`язку з тим, що адресат за вказаною адресою не проживає. Ухвалу суду про його примусовий привід не виконано.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що після судового засідання, яке відбулося 02 червня 2017 року, обвинувачений до суду не викликався, і відповідно не був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про це. Суд, приймаючи рішення про недійсність адреси місця проживання обвинуваченого, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, не послався на докази, що вказують на те, що встановлене в ході досудового розслідування місце проживання обвинуваченого не відповідає дійсності, крім рапортів працівників поліції.

Крім того, вказує, що в порушення вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, під час судового засідання 08 серпня 2017 року не здійснювалась фіксація судового засідання, що підтверджується відсутністю журналу судових засідань за відповідну дату.

Обвинувачений та представник потерпілого в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції. Просила її задовольнити. Ухвалу скасувати. Обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції.

В судових дебатах підтримала свою позицію.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, щодо апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції здійснювалися виклики за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання, яке було призначене на 22 червня 2017 року, однак кореспонденція була повернута до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 14).

06 липня 2017 року обвинуваченому за адресою, вказаною в обвинувальному акті було направлено судову повістку з викликом його в судове засідання на 08 серпня 2017 року (а.с. 18)

08 серпня 2017 року судове засідання було відкладено на 31 серпня 2017 року в зв`язку з неявкою сторін (а.с. 20). Згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось.

31 серпня 2017 року в зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченого, ухвалою суду було застосовано його примусовий привід в судове засідання, яке призначено не 15 вересня 2017 року (а.с. 22).

Згідно рапорту працівника поліції від 15 вересня 2017 року, встановлено, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_7 не проживає, встановити його теперішнє місце проживання не видається можливим (а.с. 25).

Ухвалою суду від 15 вересня 2017 року було вдруге застосовано примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання (а.с. 27).

Згідно рапорту співробітника поліції від 19 жовтня 2017 року, зі слів мешканців буд. АДРЕСА_1 , обвинуваченого ОСОБА_7 за вказаною адресою тривалий час не бачили.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність належного повідомлення обвинуваченого про судові засідання, а також про відсутність належних доказів, що встановлене під час досудового розслідування місце проживання обвинуваченого не відповідає дійсності є необґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Як вбачається з довідки, складеної секретарем судового засідання (а.с. 20), 08 серпня 2017 року в зв`язку з неявкою сторін кримінального провадження, судовий розгляд щодо ОСОБА_7 було відкладено на 31 серпня 2017 року.

Фіксування судового засідання не здійснювалося, згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вказані дані приводить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора в частині порушення судом вимог ст. 107 КПК України та відсутності здійснення фіксації судового засідання.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_7 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4