Справа №490/3524/17 22.09.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведеного 12 травня 2017 року обшуку за адресою : АДРЕСА_1 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
власник майна ОСОБА_6
адвокат ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого з ОВС СУ ГУ НП у Миколаївській області ОСОБА_7 про накладання арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 12.05.2017 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 128 Б
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року, клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна - задоволено.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно - в ході проведення обшуку 12 травня 2017року а саме: ігрові фішки наступного номіналу та кількості: 5 - 216 шт., 25 - 71 шт., 100 307 шт., 1 70 шт., 500 116 шт., фішки «ділер» 3 шт., 2000 40 шт., 17 колод карт, блокнот з чорновими записами, фішки різного кольору в кількості 2441 шт., блокнот в обкладинці синього кольору з чорновими записами, чотири ноутбуки (Asus чорного кольору, Soni сірого кольору, Lenovo чорного кольору, Samsung чорного кольору), флешка синього кольору, книга обліку розрахункових операцій з квитанціями, п`ять стільниць від столів призначених для гри в карточні ігри (покер), одна стільниця для гри в рулетку, один пристрій (рулетка), розтер, два електронні пристрої (прямокутної форми сріблястого та чорного кольору), відеорегістратор NETWORK VIDEO RECORDER DHI-NVR1108W sK026EBPAYCPL6C, системний блок комп`ютеру сірого кольору, з написом маркером 8024-В43, та НМЖД з номером WCANK5748496.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, постановлене з істотними порушеннями норм КПК .
Зазначає, що зберігання майна, яке було вилучено під час обшуку 12 травня 2017 року не є правопорушенням, що підприємницька діяльність пов`язана з використанням зазначеного майна не здійснювалась, що вказане майно зберігалось у нежитловому приміщенні та жодним чином не використовувалось.
Вказує, що слідчий суддя в ході розгляду цього клопотання не дотримався приписів частини 1 статті 172 КПК України, що призвело до необ`єктивного та необґрунтованого прийняття рішення, яким обмежено права власності особи. Судом не було повідомлено власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 про розгляд клопотання про арешт майна, що позбавило його можливості надати свої пояснення суду та документи, які підтверджують законність зберігання вилученого майна у приміщенні, яке належить ОСОБА_6 на праві користування та володіння, відповідно до договору суборенди.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
12.05.2017р. під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва обшуку грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступне: ігрові фішки наступного номіналу та кількості: 5 - 216 шт., 25 - 71 шт., 100 307 шт., 1 70 шт., 500 116 шт., фішки «ділер» 3 шт., 17 колод карт. 2000 40 шт., блокнот з чорновими записами, фішки різного кольору в кількості 2441 шт., паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, блокнот в обкладинці синього кольору з чорновими записами, чотири ноутбуки (Asus чорного кольору, Soni сірого кольору, Lenovo чорного кольору, Samsung чорного кольору), флешка синього кольору, книга обліку розрахункових операцій з квитанціями, п`ять стільниць від столів призначених для гри в карточні ігри (покер), одна стільниця для гри в рулетку, один пристрій (рулетка), розтер, два електронні пристрої (прямокутної форми сріблястого та чорного кольору), відеорегістратор NETWORK VIDEO RECORDER DHI-NVR1108W sK026EBPAYCPL6C. В кабінеті з табличкою «Адміністратор» виявлено та вилучено системний блок комп`ютеру сірого кольору, з написом маркером 8024-В43, та НМЖД з номером WCANK5748496.

13.05.2017р. старший слідчий з ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із клопотанням про накладення арешту на майно що було вилучено у ході проведеного обшуку 12 травня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУ НП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №000225 від 04.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, за фактом зайняття невстановленими особами гральним бізнесом, а саме діяльністю, пов`язаною з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних стимуляторах.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя послався на те, що воно підлягає задоволенню з урахуванням того, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку предмети та документи відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами, були підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, тобто відповідають критеріям п. 4 ст. 96-1 КК України, з метою їх збереження, призначення необхідних експертиз, збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судового та кримінального провадженнь, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Частиною третьою цієї статті визначено, що у разі постановлення ухвали слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, захисник ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_6 не були присутні у судовому засіданні при розгляді клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 12.05.2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно. Захиснику ОСОБА_5 та власнику майна ОСОБА_6 копія ухвали слідчого судді не направлялась.
В апеляційній скарзі представник власника майна вказує, що йому стало відомо про прийняття оскаржуваної ухвали під час звернення до слідчого з заявою про повернення майна. Захисник ОСОБА_5 звернувся з заявою до Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.08.2017 року про отримання копії ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2017 року. 18 серпня 2017 року на адресу захисника ОСОБА_9 було надіслано копію оскаржуваної ухвали.
Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 15.05.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не був пропущений.
Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.
При вирішенні питання про арешт майна вилученого в ході проведення обшуку 12.05.2017 року, слідчим суддею дотримані вимоги ст. 170 173 КПК України.
Виходячи з витягу з кримінального провадження, 04.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Згідно з положеннями п.1 ч.2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів судового та кримінального проваджень, майно на яке було накладено арешт було вилучено в ході проведення 12.05.2017 року обшуку приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 25.04.2017. В ході проведення обшуку було вилучено майно яке входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл суду на його відшукання, а також інше майно, яке не входило до зазначеного переліку, та яке не відноситься до предметів вилучених законом з обігу, тобто тимчасово вилучене майно.

Відповідають матеріалам кримінального провадження висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі стосовно того, що вилучені під час обшуку 12.05.2017 за адресою АДРЕСА_1 обладнання, предмети та документи, є засобами вчинення злочину та зберегли на собі сліди від його вчинення, а тому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідають ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

Потреби досудового розслідування на даній стадії кримінального провадження виправдовують арешт майна, оскільки вилучені предмети та документи можуть бути використані при проведенні технічних експертиз, контрольно-перевірочної роботи та детального аналізу.
З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначене майно відповідає критерію речового доказу та на підставі ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Доводи апелянта про те, що майно вилучене під час обшуку 12 травня 2017 року не є предметом злочину та не використовувалось є неприйнятними, оскільки матеріали кримінального провадження містять дані, що саме за адресою АДРЕСА_1 , де було вилучено в ході обшуку майно, здійснювалась діяльність у сфері надання гральних послуг, що підтверджується показами свідків та протоколом обшуку від 12.05.2017 року з доданою до нього фототаблицею.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Те, що власник майна ОСОБА_6 не був присутній під час розгляду клопотання, не є порушенням вимог КПК України та не являється підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно. Крім того, як вбачається із даних протоколу обшуку та матеріалів судового провадження на час вилучення майна та розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, власник вилученого майна не був встановлений, тому суд не мав можливості попередити ОСОБА_6 ( який зазначив себе власником вилученого майна) про розгляд справи судом.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею в ході судового провадження, судом апеляційної інстанції не виявлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведеного 12 травня 2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді