Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Володимирецького відділу поліції Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 днів.
Визначено заставу в розмірі 133 760 грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 звільняється з-під варти, та на нього в такому разі покладаються обов`язки: прибувати до слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 за першою вимогою; не відлучатись з смт.Володимирець Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та реєстрації; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 10 січня 2018 року.

________________________________________________________________________________________________
№11сс/787/27/2018 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1 .

Дана ухвала закінчує свою дію 11 березня 2018 року.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст.307 КК України. За даним фактом 27.06.17 р., внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000122 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Тому є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не зменшилися, тому слід застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому суд, відповідно до ст.183 КПК, дійшов висновку про наявність підстав для визначення розміру застави, необхідної для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК процесуальних обов`язків, враховував положення п.2 ч.5ст.182 цього Кодексу щодо її розміру.За даним фактом 27.06.17 р., внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000122 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просив вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підтвердження своїх вимог захисник зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ч.1, ч.2 ст.307 КК України є сумнівною та необ`єктивною.
Також зазначив, що 11 січня 2018 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.1 ст.307 КК України, а через десять хвилин 11 січня 2018 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України. Однак матеріали кримінального провадження містять один висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2.1- 878/17 від 29.09.2017 року і на момент ухвалення оскарженого рішення був відсутній висновок судового експерта щодо належності до наркотичних засобів таблетки (пігулки), яку збув ОСОБА_6 свідку ОСОБА_10 . Вважає сумнівним епізод збуту ОСОБА_6 наркотичного засобу ОСОБА_10 від 07 серпня 2017 року, оскільки це могла бути провокація - наркотичний засіб не вилучався і досудове розслідування за вказаним фактом не проводилося.
Також вказав, що ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду нічим не підтверджений та не враховано репутацію підозрюваного, який до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває та за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки і стабільний дохід, оскільки працював на будівництві в Києві.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропиих речовин їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконне придбання та збут психотропної речовини, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав психотропну речовину - метамфетаміи та почав незаконно зберігати його при собі та в подальшому 07 серпня 2017 року, близько 13 год. 30 хв., перебуваючи у кафе «Володимирчанка», що знаходиться на вул. В.Стуса, 1, в смт. Володимирець Рівненської області, незаконно збув (продав) за 500 грн., психотропну речовину - метамфетамін. масою 0,0224 г, ОСОБА_10 , який діяв у відповідності до ст.5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними від 15 лютого 1995 року.

Тому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини.

Також ОСОБА_6 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропиих речовин їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконне придбання та збут психотропної речовини, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав психотропну речовину - метамфетамін та почав незаконно зберігати його при собі та в подальшому 10 січня 2018 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи у кафе «Володимирчанка», яке знаходиться на вул.В.Стуса, 1, в смт. Володимирець Рівненської області, незаконно збув (продав) за 500 грн., психотропну речовину - метамфетамін ОСОБА_10 , який діяв у відповідності до ст.5 Закону Україні «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року.

Отже ОСОБА_6 також підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - у незаконному придбанні зберіганні з метою збуту і незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно.

11 січня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України по

вище зазначених епізодах.

Наявність обгрунтованої підозри вказує про можливість ОСОБА_6 продовжити злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

Як правильно зазначив у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не підтверджена експертним висновоком щодо належності до наркотичних засобів збутої пігулки.

Також слідчий суддя не звернув увагу на суперечності, які містять матеріали провадження за вказаним клопотанням, оскільки як у клопотанні слідчого, так і оскарженому рішенні, датою вчинення першого епізоду зазначено 07.08.2017 року (а.с.1-3, 34-35). За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, долученого слідчим до цього клопотання, кримінальне провадження № 0000122 зареєстроване 27.06.2017 року о 15 год. 21 хв. 58 сек. за правовою кваліфікацією ч.1 ст.307 КК України. Особою, яку повідомлено про підозру, вказано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Разом з цим, згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 07.08.2017 року оперативний уповноважений СКП Володимирецького ВП Варашського ВП ГУЕП в Рівненській області ОСОБА_11 розглянув матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР № 000122 від 27.06.2017 року за правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Відповідно до змісту протоколу за результатами проведення негласної слідчо-розшукової дії від 13.10.2017 року за матеріалами кримінального провадження, відомості якого внесені до ЄРДР № 0000122 від 27.06.2017 року за правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, було проведено аналіз отриманої інформації, яка міститься на магнітних носіях, а саме оптичному диску обл.№18т, флеш карти пам`яті обл. №13т, на яких проводилося фіксування за допомогою технічних засобів працівниками УОТЗ ГУНП в Рівненській області при здійсненні оперативної закупки психотропного засобу метамфетамін в громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , яка мала місце 07.08.2017 р. (а.с.13).

Таким чином за наявності одного епізоду оперативної закупки, в останніх із вказаних процесуальних документів зазначено правову кваліфікацію ч.2 ст.307 КК України, тоді як така кваліфікація була внесена до ЄРДР пізніше 10.01.2018 року (а.с.4-5).

Вказані суперечності викликають у колегії суддів сумнів щодо належної доведеності зазначеного у клопотанні ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. При цьому колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення поза розумним сумнівом"(див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
У ході апеляційного розгляду прокурор не зміг пояснити суду чим викликаний такий часовий інтервал між кожною оперативної закупкою.
На порушення вимог ст.178 КПК до матеріалів клопотання не долучено даних, які свідчать про склад сімї підозрюваного, роду занять, репутації, наявності чи відсутності судимості та інших обставин.
Всупереч змісту клопотання щодо наявності вказаного вище ризику, в оскарженій ухвалі зазначено, що слідчий покликається також на ризик "переховування від органів досудового розсдування і суду, знищення, заховання або спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального правопорушення".

За вказаних обставин колегія судів вважає, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову, виходячи як з вказаних обставин, так і ч.1 ст.404 КПК.

Згідно цієї норми, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В апеляційній скарзі захисника, підтриманій під час її розгляду підозрюваним, поряд з вимогою скасування ухвали слідчого судді зазначено прохання постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_6 обовязки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Термін дії ухвали до 11 березня 2018 року включно.
Термін дії обовязків, покладених судом, визначити до 11 березня 2018 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3