Справа № 590/1267/17
Пров. № 1-кп/590/132/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Ямпільський райсуд
Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
в присутності потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Ямпіль Сумської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 26.07.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого бригадиром ст. Хутір-Михайлівської дистанції колії, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України та угоди про примирення від 30.11.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд, -

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника виробничого підрозділу Хутір-Михайлівської дистанції колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №217/ос від 29.05.2017 року на ОСОБА_5 , бригадира (звільненого) з поточного утримання і ремонту колій та штучних споруд 5 розряду 17 мостового цеху за його згодою, зі звільненням його від виконання обов`язків обумовлених трудовим договором, покладено виконання обов`язків майстра мостового цього ж цеху, на час відсутності ОСОБА_6 , з 29.05.2017 року.
Відповідно до положення майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії, затвердженого начальником Хутір-Михайлівської дистанції колії 26.06.2012 року та погодженого головним інженером «ХутірМихайлівської дистанції колії» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», майстер мостовий належить до категорії керівників, який призначається та звільняється з посади наказом начальника Хутір-Михайлівської дистанції колії; здійснює керівництво трудовим колективом на принципах єдиноначальності.

Згідно посадової інструкції в.о. майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії ОСОБА_5 керує роботою працівників мостової дільниці; складає технологічні процеси на роботи, які виконуються під час поточного утримання, ремонту інженерних споруд, і контролює їх дотримання; готує обсяг робіт, забезпечує розставлення робітників і бригад, оперативно виявляє та усуває причини порушення технологічних процесів; проводить виробничий інструктаж робітників, вживає заходів до виконання правил з охорони праці і виробничої санітарії, технічної експлуатації обладнання та інструменту, а також контролює їх дотримання; аналізує результати виробничої діяльності, контролює витрати фонду оплати праці, встановленого дільниці, забезпечує правильне і своєчасне оформлення; первинних документів з обліку робочого часу, виробітку, заробітної плати; подає пропозиції щодо заохочення робітників дільниці, які відзначились, або притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення виробничої та трудової дисципліни.

Таким чином виконуючий обов`язки майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 є службовою особою, яка обіймає в установі державної форми власності посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У червні 2017 року в точно не встановлений в ході досудового розслідування день та час, в.о. майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин з підлеглим ОСОБА_4 , який обіймає посаду ремонтника штучних споруд, у зв`язку з виконанням останнім своїх функціональних обов`язків, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , не виконував роботи по фарбуванню металевого мосту 532 км перегону Неплюєве-Янпіль, власноручно вніс недостовірні відомості в наряд «на сдельные работы» та табель обліку використання робочого часу від 19.06.2017 року Хутір-Михайлівської дистанції колії, цеху №17 за звітній період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року, а саме зазначив виконання цих робіт ОСОБА_7 замість ОСОБА_4 , для подальшого позбавлення останнього оплати праці за виконання робіт по фарбуванню металевих прогонних споруд мосту 532 км, перегону Неплюєве-Янпіль.

На підставі викладеного, в протиправних діях в.о. майстра мостового Хутір-Михайлівської дистанції колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей (про роботу ОСОБА_7 по фарбуванню мосту 532 км перегона НеплюєвеЯнпіль з 7 по 20 червня 2017 року замість ОСОБА_4 )

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України, що виразились у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.
Крім цього, ОСОБА_5 , будучи виконуючим обов`язків майстра 17 мостового цеху, на час відсутності майстра цього ж цеху ОСОБА_6 , посада якого, відповідно до положень майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії, належить до категорії керівників, які призначаються та звільняються з посади наказом начальника Хутір-Михайлівської дистанції колії; здійснює керівництво трудовим колективом на принципах єдиноначальності, на підставі визначених посадовими інструкціями в.о. майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії керував роботою працівників мостової дільниці; складав технологічні процеси на роботи, які виконуються під час поточного утримання, ремонту інженерних споруд, і контролював їх дотримання; готував обсяг робіт, забезпечував розставлення робітників і бригад, оперативно виявляв та усував причини порушення технологічних процесів; проводив виробничий інструктаж робітників, вживав заходів до виконання правил з охорони праці і виробничої санітарії, технічної експлуатації обладнання та інструменту, а також контролював їх дотримання; аналізував результати виробничої діяльності, контролював витрати фонду оплати праці, встановленого дільниці, забезпечував правильне і своєчасне оформлення первинних документів з обліку робочого часу, виробітку, заробітної плати; подавав пропозиції щодо заохочення робітників дільниці, які відзначились, або притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення виробничої та трудової дисципліни, тобто ОСОБА_5 був службовою особою, яка обіймає в установі державної форми власності посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що «кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується», а також передбачено, що «право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом».
Згідно ст.1 КЗпП України «Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників… Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників».
Відповідно до ст.94 КЗпП України: «Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу».
На підставі ст.97 КЗпП України «Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці».
Згідно ст.100 КЗпП України «На важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці».
Крім цього, згідно ст.2 ЗУ «Про оплату праці»: «Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців».
Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оплату праці» - «працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору» а також відповідно до ст. 22 цього Закону «Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами».
Так, у червні 2017 року в точно невстановлений в ході досудового розслідування день та час, в.о. майстра мостового ХутірМихайлівської дистанції колії ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин з підлеглим ОСОБА_4 , який обіймає посаду ремонтника штучних споруд у зв`язку з виконанням останнім своїх функційних обов`язків, діючи з особистих мотивів, маючи умисел на свідоме позбавлення ОСОБА_4 оплати праці за виконання робіт по фарбуванню металевих прогонних споруд мосту 532 км перегону Неплюєве-Янпіль, грубо порушуючи норми законодавства про працю, вніс недостовірні відомості в табель обліку використання робочого часу щодо виконання робіт ОСОБА_7 замість ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не виконував роботи по фарбуванню металевого мосту 532 км перегону Неплюєве-Янпіль, в результаті чого ОСОБА_5 грубо порушив вимоги ст.43 Конституції України, ст.ст. 97, 100 Кодексу законів про працю України та ст.21 Закону України «Про оплату праці».

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.172 КК України, що виразились в іншому грубому порушенні законодавства про працю у вигляді свідомого позбавлення ОСОБА_4 оплати його праці за виконання робіт.
Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 30.11.2017 року, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 ..

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнав. Також пояснив, що угоду уклав без будь-якого примусу, йому зрозумілі його права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке визначено на підставі угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що уклав угоду без будь-якого примусу, йому зрозумілі наслідки укладення угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, просив затвердити угоду про примирення. ОСОБА_5 повністю відшкодував матеріальні збитки. Претензій до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 за умовами угоди про примирення від 30.11.2017 року дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України виду та міри покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Сторони кримінального провадження просили суд затвердити вказану угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив у відповідності до положень ст.12 КК України кримінальні правопорушення невеликої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ч.3 ст.469 та ст.471 КПК України. ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, шкоду відшкодував, матеріальних претензій потерпілий до нього не має, а тому у суду наявні підстави вважати про можливість затвердження угоди про примирення з призначенням узгодженої потерпілим та обвинуваченим міри покарання за ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України з застосуванням положень ст.69, ч.1 ст.70 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30.11.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;

- за ч.1 ст.172 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський райсуд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1