йСправа № 304/988/17 Провадження № 1-кс/304/465/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , розглянувши його клопотання на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000343 від 04 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивує тим, що 03 вересня 2017 року о 10.50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen Golf», р/н Польської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку міста Ужгорода по вулиці Ужгородській в м. Перечин, помітивши навпроти будинку № 82 велосипедиста, який рухався посередині проїзної частини зустрічної смуги руху в попутному йому напрямку та порушував п. п. 6.7., 10.1., 10.2., 10.3., 10.4., 10,5. ПДР України, що стало моментом виникнення небезпеки для руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_3 , який у свою чергу не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим порушив п. 12.3. ПДР України, та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у реанімаційному відділенні обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3 , якому 27 листопада 2017 року було повідомлено про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_3 відмовився від дачі показань з приводу пред`явленої підозри, що свідчить про його небажання сприяти розкриттю злочину. Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 вересня 2017 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; висновками автотехнічної експертизи від 20 вересня 2017 року та 30 жовтня 2017 року, судово-медичної експертизи № 721 від 06 жовтня 2017 року та № 345 від 09 жовтня 2017 року, протоколом слідчого експерименту від 11 жовтня 2017 року та іншими доказами. Отже, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у відповідності до ст.178 КПК України необхідно врахувати, що у сторони обвинувачення наявні достатні та вагомі докази його вини у вчиненні вказаного злочину, які наведені у клопотання та додані до нього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, відсутність у нього постійного місця роботи або навчання. Враховуючи вищенаведене сторона обвинувачення вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт із забороною покидати місце проживання у визначений час може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки такий не сприяє розкриттю злочину, відмовляючись надати покази у справі в якості підозрюваного, може незаконно впливати на свідків, які є його друзями, з метою зміни ними показів у суді і в такий спосіб перешкоджати встановленню істини у справі, а також може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, оскільки ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2017 року йому передано автомобіль, на якому ним було вчинене дане правопорушення, а право керування транспортними засобами у підозрюваного на даний час наявне, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання таким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечили.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 цього Кодексу домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2017 року до чергової частини Перечинського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що він, рухаючись по вул. Ужгородській біля будинку № 86 в м. Перечин в напрямку м. Ужгород, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», р/н Польської Республіки НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста, який різко повертав зліва направо, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження.

Також встановлено, що 04 вересня 2017 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені слідчим Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000343.

У судовому засіданні також встановлено, що 03 вересня 2017 року о 10.50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen Golf», р/н Польської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку міста Ужгорода по вулиці Ужгородській в м. Перечин, помітивши навпроти будинку № 82 велосипедиста, який рухався посередині проїзної частини зустрічної смуги руху в попутному йому напрямку та порушував п. п. 6.7., 10.1., 10.2., 10.3., 10.4., 10,5. ПДР України, що стало моментом виникнення небезпеки для руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_3 , який у свою чергу не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим порушив п. 12.3. ПДР України, та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у реанімаційному відділенні обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології.

Разом з цим встановлено, що письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було вручено ОСОБА_3 лише 27 листопада 2017 року.

Як убачається з внесеного органом досудового розслідування клопотання та приєднаних до нього копій матеріалів, то такі не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_3 такого виду запобіжного заходу як домашній арешт. Наведені ж у судовому засіданні прокурором та слідчим доводи про те, що ОСОБА_3 не сприяє розкриттю злочину, відмовляючись надати покази у справі в якості підозрюваного, може незаконно впливати на свідків, які є його друзями, з метою зміни ними показів у суді і в такий спосіб перешкоджати встановленню істини у справі, а також може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, оскільки ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2017 року йому передано автомобіль, на якому ним було вчинене дане правопорушення, а право керування транспортними засобами у підозрюваного на даний час наявне, що на їх думку свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання таким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому не можуть слугувати достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт без застосування електронних засобів контролю.

Не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 такого запобіжного заходу як домашній арешт і дані про його особу, а саме те, що він є молодим за віком, негайно, сам повідомив про ДТП, що сталося за його участю органи поліції, згідно ст.89 КК України раніше не судимий.

Що стосується посилання слідчого та прокурора на відмову ОСОБА_3 від дачі показань в якості підозрюваного, то слідчий суддя вважає, що таке право кожної особи, передбачене чинною Конституцією України та узгоджується із закріпленою у такій презумпцією невинуватості особи, а тому не може розглядатися як не сприяння у розкритті злочину.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний з`являється за кожним викликом до слідчого та прокурора, жодного випадку ухилення від участі у слідчих діях не було, що підтверджено прокурором та слідчим.

Отже, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що одна тільки тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , не є достатньою підставою для застосування до нього запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищезазначеного існує незначний ступінь ризику з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак такому ризику може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є таким суворим.

Адекватним та ефективним механізмом з огляду на положення ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України у цій справі, на думку слідчого судді, буде запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язку, передбаченого ч. 3 ст.194 цього Кодексу, строком до 03 лютого 2018 року (включно).

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора та суду за кожною вимогою, а також строком до 03 лютого 2018 року виконувати наступний обов`язок: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладеного обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1