Дата документу Справа № 336/8464/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/8464/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1133/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Македони Миронівського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, та його виправдано.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновок суду щодо визнання листа ДСЕК № 2940/06-15 від 11 вересня 2015 року як неналежного доказу, є хибним та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Також вказує на те, що суд, за незрозумілих обставин, розмеживши монтажний комплект 6УФ52 вЮ4.075.255 та РЛС 80К6М як окремі одиниці товарів, підвів під свій такий висновок показання свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які жодним чином не давали таких показань, як наведено у вироку суду, кожен з них не називав взагалі конкретики щодо виробу, на якому вони здійснювали ті чи інші роботи, та, крім того, показання свідків, викладені у вироку суду, не відповідають і матеріалам провадження, згідно з якими, працівники КП «НВК «Іскра» командирувались до Республіки Азербайджан для приймально-здавальних робіт, науково-технічних робіт саме щодо виробу 6УФ52. Показання начальника відділу правового застосування і розслідувань в сфері державного експортного контролю ДСЕК України ОСОБА_15 судом у вироку викладені у власній інтерпретації. На думку апелянта, щодо обізнаності директора підприємства ОСОБА_6 про необхідність отримання дозволу при виконанні робіт щодо військових товарів та про те, що такі роботи будуть виконуватись на території Республіки Азербайджан, свідчить ряд письмових документів, які були долучені стороною обвинувачення та досліджені судом. Тобто, з кінця 2012 року директору КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 достеменно було відомо, що територією кінцевого споживача є Азербайджанська Республіка.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник-адвокат ОСОБА_8 вказує на безпідставність доводів, викладених у ній, та зазначає, що вирок суду є вмотивованим, ґрунтується на досліджених під час розгляду справи доказах, в т.ч. показаннях допитаних у судовому засіданні свідків, а тому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

За вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 27 липня 2012 року на підставі наказу №116-К Державного концерну «Укроборонпром», був призначений на посаду директора Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра», яке є виробником товарів військового та подвійного призначення.

Відповідно до контрактів №78К/12 від 27 липня 2012 року, №39К/13 від 25 липня 2013 року та №54К/14 від 25 липня 2014 року, на директора КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 було покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємства.

Так, 09 лютого 2011 року КП «НВК «Іскра», в особі директора ОСОБА_16 уклало з дочірнім підприємством Державної компанії з експорту та імпорту продукції та послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» ДГЗП «Спецтехноекспорт», далі за текстом - ДГЗП «Спецтехноекспорт») договір комісії №STE-4-55-Д/К-11, за умовами якого КП НВК «Іскра» зобов`язалося виготовити 4 комплекти модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 (далі за текстом «товар»), а ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» - знайти покупця на товар, укласти від свого імені зовнішньоекономічний контракт, здійснити від свого імені поставку товару в країну замовника та оформити необхідні для цього дозвільні документи Державної служби експортного контролю України (далі за текстом ДСЕК України).

24 червня 2011 року ДГЗП «Спецтехноекспорт» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносоюзпроект», далі за текстом - ТОВ «Техносоюзпроект») контракт №STE-4-43-K/КЕ-11 на поставку 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255.

Відповідно до п.п. 1.2., 13.1. вказаного контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 та виданого ТОВ «Техносоюзпроект» сертифікату кінцевого споживача від 29 червня 2011 року, кінцевим споживачем зазначених товарів військового призначення є ТОВ «Техносоюзпроект» (Республіка Білорусь).

Так, 27 серпня 2012 року, 12 квітня 2013 року та 23 січня 2014 року під час міжнародної передачі згідно з умовами контракту №STE-4-43-K/КЕ-11 до Республіки Білорусь 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало в ДСЕК України відповідні дозволи №27607901 від 14 липня 2011 року, №27507904 від 31 травня 2012 року, №27507908 від 30 липня 2013 року, №27507910 від 12 серпня 2014 року на здійснення міжнародної передачі вказаних товарів на адресу ТОВ «Техносоюзпроект».

В свою чергу, згідно п.6 договору комісії №STE-4-55-Д/К-11 від 09 лютого 2011 року та додаткової угоди №7 від 21 грудня 2012 року, КП «НВК «Іскра» взяло на себе гарантійні зобов`язання виробника товару та зобов`язання прийняти участь у проведенні пусконалагоджувальних робіт та здачі-прийому кінцевого виробу кінцевому споживачу в країні кінцевого споживача.

З 2012 по 2014 роки з боку КП «НВК «Іскра» здійснювались пуско-налагоджувальні роботи та послуги гарантійного обслуговування чотирьох комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 в Республіці Білорусь та в Республіці Азербайджан. Так, в період з 22 грудня 2012 року по 21 листопада 2014 року, з метою організації виїздів працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан для проведення пусконалагоджувальних робіт та гарантійних робіт з усунення виявлених під час експлуатації недоліків 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, на які відповідно до договору комісії №STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 року та контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 від 24 червня 2011 року, діяли умови гарантійного обслуговування з боку виробника, ДГЗП «Спецтехноекспорт» зверталось на адресу КП «НВК «Іскра» з відповідними листами №2628 від 22 грудня 2012 року, № 2644 від 27 грудня 2012 року, №1300 від 20 червня 2013 року, №4211 від 21 червня 2013 року, №5902 від 05 вересня 2013 року, №7638 від 19 листопада 2013 року, №8441 від 20 грудня 2013 року, №181 від 29 січня 2014 року, № 1213 від 09 червня 2014 року, №3608 від 12 червня 2014 року, №1703 від 11 серпня 2014 року, № 3/42/104 від 01 вересня 2014 року, № 2644 від 21 листопада 2014 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у наступному. Отримавши вказані листи щодо необхідності виконання гарантійних зобов`язань, директор КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про відсутність дозволів Державної служби експертного контролю України на надання послуг військового призначення на території Республіки Азербайджан, в порушення вимог Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року, надавав вказівки начальнику відділу зовнішньо-економічних зв`язків ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинну бездіяльність першого, виготовити накази про відрядження співробітників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан, та підписав накази, якими зобов`язав відрядити співробітників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан для виконання приймально-здавальних та гарантійних робіт монтажних комплектів 6УФ52 в межах договору комісії №STE-4-55-Д/К-11 від 09 лютого 2011 року Після цього, директор КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про відсутність дозволів Державної служби експортного контролю України на надання послуг військового призначення на території Республіки Азербайджан, в порушення Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20 лютого 2003 року та постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року «Про затвердження Порядку державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підписав накази № 366/в від 24 грудня 2012, №1/в від 08 січня 2013, № 36/в від 14 лютого 2013, №298/в від 05 вересня 2013, № 311/в від 12 вересня 2013, № 375/в від 19 листопада 2013, №20/в від 04 лютого 2014, № 68/в від 18 березня 2014, №148/в від 12 червня 2014, № 230/в від 19 серпня 2014, № 389/в від 03 грудня 2014, якими зобов`язав відрядити співробітників КП «НВК «Іскра» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_13 до Республіки Азербайджан для виконання приймально-здавальних та гарантійних робіт монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, в межах договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09 лютого 2011 року.

В період з 09 січня 2013 року по 22 грудня 2014 року, на підставі виданих та підписаних директором КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 вищевказаних наказів про відрядження, співробітники КП «НВК «Іскра» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , які не були освідомлені про злочинний намір першого, на території Республіки Азербайджан, відповідно до технічних звітів №92 від 29 січня 2013, № 202 від 06 березня 2013, № 620 від 31 липня 2013, № 771 від 18 серпня 2013, № 1066 від 05 грудня 2013, № 195 від 27 лютого 2014, № 352 від 17 квітня 2014, № 521 від 24 червня 2014 та № 1132 від 29 грудня 2014, виконали наступні роботи:

- в період з 09 січня 2013 року по 22 січня 2013 року на виробі 80К6М № 12Б01: відкореговано програмне забезпечення CF-1024 вЮ3.069.052-02 блока 804ЦУ11 в частині видалення помилки по сектору заборони випромінювання; піднято 2-гу ножку мікросхеми Д9 для забезпечення роботи передатчика; допрацьовано програмне забезпечення комірки И2ВЕ046 (тільки бойовий) блоку 804УУ01; на платформі в енергетичній установці в шафі ШСА були відрегульовані 3 багатофункціональні реле контролю EMR5-AW500-1-D, які відповідають за контроль параметрів виходу силового ланцюгу живлення 50Гц «РЛС», а також проведено випробування виробу;

- в період з 16 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року на виробі 80К6М № 12Б01: проведена заміна трубки вЮ4.471.576 в блок 804СГ03; розгорнуто неправильно встановлений нижній фільтр 8Д2.966.016-2, в обох фільтрах замінені фільтруючі елементи на нові; усунено підтикання мастила з-під контрогайки маслопроводу зливу мастила в ОПУ, розташованої вище насосу закачки масла;

- в період з 10 липня 2013 року по 24 липня 2013 року на виробі 80К6М № 12Б01: на виробі встановлено програмне забезпечення, встановлене на виробі 80К6М № 13Б02; в програмне забезпечення змінена константа часу видачі команди підгоризонтування з 10 секунд на 15 секунд, змінено алгоритм обнулювання показів датчику ИПМ; в програмному забезпеченні модуля И2ИК269 внаслідок наявності повітря в системі підйому-опускання антени, внесено зміни введено умови достатності спрацювання тільки одного парного кінцевика усунення не спрацювання кінцевика КВ16; в передаючому пристрої замінено клістрон КИУ-115 № С53 на клістрон КИУ-115 № А31; в комірці И2ХК113 № П0006 із складу блоку 204БВ07М1№П0004 виконано доопрацювання, ідентичне проведеному доопрацюванню по книзі зауважень на виробі 80К6М №13Б02;

- в період з 07 вересня 2013 року по 13 вересня 2013 року на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: на виробі № 12Б01 кронштейни вЮ4.199.690 замінені на інші, виставлені по циліндрах та відрегульовано спрацювання кінцевиків КВ23, КВ24; на виробі № 13Б02 шафа 806ГУ01 допрацьована по ізв.МПИЖ 37190 для забезпечення роботи блоку 794БВ02 до повного відключення виробу; оновлено програмне забезпечення блоку ИЗРР16А вЮ3.069.052-03 до версії 07.13 та блоку 804ЦУ11 вЮ3.069.052-02 до версії 07.13;

- в період з 23 листопада 2013 року по 03 грудня 2013 року на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: доопрацьовані монітори робочих місць KHD201W виробу № 13Б02 відповідно до рекомендацій виробника; на виробі № 12Б01 гідравлічний замок Ц7.1 був знятий та розібраний, зламану пружину вЮ8.383.260 замінено на іншу; доопрацьовано програмне забезпечення обох виробів; на виробі № 12Б01 перевірено стан пожежної сигналізації та замінена трубка подачі палива в отоплювач;

- в період з 09 лютого 2014 року по 22 лютого 2014 року на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: на виробі № 13Б02 проведено оновлення програмного забезпечення комірки И2СВ036А (бойової із складу ЗИП) блоку 804УУ01; проведено доопрацювання комірок блоків 804ПС01 та оновлення їх програмного забезпечення, а також комірок із складу ЗИП; оновлено програмне забезпечення блоку 804ЦУ11 по траєкторній обробці інформації в частині стробів супроводження та визначення радіальної швидкості цілей; на виробі № 12Б01 оновлено програмне забезпечення блоку 804ЦУ11 по траєкторній обробці інформації в частині стробів супроводження та визначення радіальної швидкості цілей; оновлена довідково-інформаційна система; проведено доопрацювання комірок блоків 804ПС01 та оновлення програмного забезпечення, а також комірок із складу ЗИП; проведено оновлення програмного забезпечення комірки И2СВ036А блоку 804УУ01; замінено на доставлений з підприємства замок гідромеханічний вЮ2.959.037 Ц7.1 гідравлічної системи підйому/опускання антени; замінені на доставлені з підприємства 4 клапани разйомів ЖО ПЛ5.890.009-1 в шафі 806ГУ01; проводились роботи з відновлення робото спроможності клістрона КИУ-115 № С53;

- в період з 22 березня 2014 року по 30 березня 2014 року на виробі 80К6М №П0001: проведено тренування приладу КИУ-115 у відповідності до інструкції з тренування приладу КИУ-115 шляхом збільшення напруги зміщення сітки КИУ-115 до 7,5 кВ та за допомогою додаткової плати резисторів вЮ4.880.411; в блоці 204БВ13-1 виявлена несправність комірки И2УТ13, несправність усунено шляхом регулювання режимів накалу приладу КИУ-115; проведено перевірку та регулювання приладу КИУ-115 на всіх робочих точках; замінено блок 804ГФ05 із ЗИП;

- в період з 14 червня 2014 року по 22 червня 2014 року, на виробі 80К6М № 14Б03: проведено тренування клістрону КИУ-115 № С95 протягом 3 змін по 8 годин до рівня Рвих=1,0ум.од; усунено підтикання масла із системи зливу масла із ОПУ; перебрана та поставлена на герметик вся нижня половина системи;

- в період з 07 грудня 2014 року по 22 грудня 2014 року, на виробах 80К6М № 12Б01: замінено блок 794ГФ07 № П0009, замінено блок 804ГБ01-3 № П0002, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098, допрацьовано блок 794ГФ16М відповідно до МПИЖ40859, закріплено разйом комірки И2ИК269, замінено зламаний датчик потоку повітря вЮ2.833.005 № П0003; на виробі 80К6М № 13Б02: замінено блок 804ГБ01-2 із складу ЗИП, допрацьовано блок 794ГФ16М згідно МПИЖ 40859, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098; на виробі 80К6М № 14Б03: замінено оптореле 5П36.30МА1-40-8-Д134 ЕНСК 4.431162.001ТУ в блоці 204БВ10М1 № П0002 на місці А8 із складу ЗИП, замінено комірку И2ИК266 № П0010 із складу ЗИП, допрацьовано блок 794ГФ16М згідно МПИЖ 40859, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098.

Органом досудового розслідування, за викладених вище обставин, дії ОСОБА_6 кваліфіковані, як умисні дії, що потягли за собою вчинення порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, - тобто злочин, передбачений ч.1 ст.333 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, в тому числі, підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив надані сторонами докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку та обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та зазначив, що з 2012 року він є директором КП НВК «Іскра», яке є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, за виключенням експортно-імпортних операцій з товарами військового та подвійного призначення, тому угоди з продажу товарів військового та подвійного призначення, які виготовляються на КП НВК «Іскра», здійснюються через державне підприємство «Укрспецекспорт» та його дочірні підприємства, перелік яких визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 1999 року №1228. Підприємство ДГЗП «Спецтехноекспорт» включено до вказаного переліку. 09 лютого 2011 року між КП НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» укладено договір комісії на виготовлення та продаж чотирьох комплектів модернізованої радіолокаційної станції, які являють собою радіолокаційний пристрій, який може використовуватися як в цивільній так і в військовій авіації. За умовами вказаного договору на ДГЗП «Спецтехноекспорт» покладалися обов`язки самостійно знайти покупця на товар, укласти від свого імені зовнішньоекономічний контракт, прийняти товар у КП НВК «Іскра», здійснити поставку товару покупцю, для чого оформити всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару кінцевому споживачу. За це КП НВК «Іскра» сплатило на користь ДГЗП «Спецтехноекспорт» вартість отриманих ДГЗП «Спецтехноекспорт» дозволів ДСЕК, страхування, митне оформлення товару та комісійну винагороду. Поставку товару за межі України здійснювало ДГЗП «Спецтехноекспорт».

24 червня 2011 року ДГЗП «Спецтехноекспорт» уклало зовнішньоекономічний контракт з білоруським підприємством ТОВ «Техноспецекспорт» на поставку чотирьох монтажних комплектів, до складу якого входить модернізована радіолокаційна станція. Протягом 18 місяців з дати встановлення модернізованої радіолокаційної станції на кінцевому виробі КП НВК «Іскра» повинно було виконувати роботи з гарантійного обслуговування його складової товару в країні кінцевого споживача. Обов`язок по оформленню дозволів ДСЕК на виїзд працівників КП НВК «Іскра» за межі України для виконання гарантійних робіт покладався на ДГЗП «Спецтехноекспорт» згідно п.3.1.7 та додатку № 7 до договору комісії, яким було визначено умови перебування фахівців комітента в країні замовника. Після надходження рекламацій про усунення недоліків товару, з боку ДГЗП «Спецтехноекспорт» в адресу КП НВК «Іскра» направлялися листи з вимогою відправлення спеціалістів КП НВК «Іскра» за місцем дислокації товару для усунення недоліків та виконання гарантійного обслуговування. За результатами розгляду рекламацій колегіально приймалися рішення про відрядження фахівців КП НВК «Іскра» для усунення цих недоліків, після чого він підписував наказ про відрядження працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, в залежності від місця знаходження товару. Працівники КП НВК «Іскра» виконували виключно роботи, передбачені гарантійними зобов`язаннями договору комісії, та виключно щодо складової товару, виготовленої КП «НВК Іскра» - модернізованої радіолокаційної станції, а не всього кінцевого виробу. Після усунення недоліків за рекламаціями представники ДГЗП «Спецтехноекспорт» та ТОВ «Техносоюзпроект» складали та підписували акти прийому-передачі виконаних робіт. Працівники КП НВК «Іскра» вказані акти не підписували, оскільки вказане підприємство не є стороною міжнародного контракту. При цьому, за наслідками перебування у відрядженні працівники КП НВК «Іскра» складали технічні звіти, які є внутрішнім документом підприємства, що оформлюються з метою удосконалення системи виробництва. КП «НВК «Іскра» не отримувало жодних дозволів ДСЕК України на виконання гарантійних робіт ні в Республіці Білорусь, ні в Республіці Азербайджан, оскільки такі дозволи ДСЕК надаються виключно стороні зовнішньоекономічного контракту, як суб`єкту міжнародної передачі товарів. Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару до Республіки Білорусь та виконання там працівниками КП НВК «Іскра» гарантійних зобов`язань щодо товару. Крім того, після порушення даного кримінального провадження саме ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало відповідні дозволи ДСЕК України на подальше проведення гарантійного обслуговування товару в Республіці Азербайджан.

Окрім цього, ОСОБА_6 зазначив, що він не мав злочинного умислу, оскільки не знав, що дозвіл ДСЕК України на виконання гарантійних робіт в Республіці Азербайджан відсутній. Перевірка наявності відповідних дозволів ДСЕК України у ДГЗП «Спецтехноекспорт» не входила в його обов`язки.

Показання ОСОБА_6 узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції і вказаними у вироку.
Так, частиною 1 статті 333 КК України передбачено відповідальність за порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Суб`єктом даного злочину є фізичні особи суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності, які порушують законодавство в галузі державного експертного контролю, а також службові особи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань державного експертного контролю та інших органів виконавчої влади, залучених до прийняття рішень у сфері експертного контролю.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом або необережністю (залежно від конкретної форми цього злочину).
З об`єктивної сторони злочин полягає у будь-якому порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що обвинувачуючи ОСОБА_6 в порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, сторона обвинувачення у судовому засіданні послалась на показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , а також на письмові докази, які долучені до кримінального провадження.

Суд першої інстанції, дослідивши вказані докази, дійшов правильного висновку, що у своїй сукупності вони не підтверджують вчинення ОСОБА_6 вказаного правопорушення.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що з 2005 року по 31 грудня 2014 року він був директором ДГЗП «Спецтехноекспорт». У 2011 році між ДГЗП «Спецтехноекспорт» та КП НВК «Іскра» було укладено договір комісії на виготовлення та продаж 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції. Після цього ДГЗП «Спецтехноекспорт» було укладено зовнішньоекономічний контракт з ТОВ «Техносоюзпроект» на поставку цього товару до Республіки Білорусь. Саме на ДГЗП «Спецтехноекспорт» було покладено обов`язок по отриманню дозволів ДСЕК України. Всі отримані від КП НВК «Іскра» монтажні комплекти були поставлені до Республіки Білорусь, яка в свою чергу перевезла їх до Республіки Азербайджан. У контракті було передбачено, що ДГЗП «Спецтехноекспорт» здійснює гарантійне обслуговування поставленого товару в тих місцях, які визначить покупець. Аналогічні зобов`язання дублюються і в договорі комісії, укладеному з КП НВК «Іскра». Після пред`явлення білоруською стороною рекламації про усунення недоліків товару, ДГЗП «Спецтехноекспорт» надсилало листи до КП НВК «Іскра» про направлення спеціалістів для виконання гарантійних зобов`язань по договору комісії. Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕКУ на поставку товару до Республіки Білорусь. Окремий дозвіл на виконання таких гарантійних зобов`язань за цим зовнішньоекономічним контрактом в Республіці Азербайджан ДГЗП «Спецтехноекспорт» не отримувало, так як вважало що це є генеральний дозвіл, який надає право виконувати гарантійне обслуговування не лише в країні покупця (Республіці Білорусь), а й в країні кінцевого споживача (Республіці Азербайджан). Проте, після проведення перевірки УСБУ в 2015 році ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало додатковий дозвіл ДСЕКУ на виконання робіт в Республіці Азербайджан.

Свідок ОСОБА_14 зазначив, що він працює начальником відділу зовнішньо-економічних зв`язків КП «НВК «Іскра». Вказане підприємство виготовляє радіолокаційну техніку військового та подвійного призначення, та воно не має повноважень самостійно поставляти товари військового призначення та послуги військового призначення. Всі угоди на поставку укладалися за участю ДГЗП «Спецтехноекспорт», який входить до переліку визначеного постановою КМУ від 12 липня 1999 року №1228. У 2011 році між КП НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» було укладено договір комісії на виготовлення та продаж від імені комітента 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, який не є готовим виробом, а є комплектуючим радіолокаційним пристроєм до виробу 6УФ52, який може використовуватися як в цивільній так і у військовій авіації. У договорі комісії були чітко розмежовані зобов`язання, а саме: ДГЗП «Спецтехноекспорт» повинен був самостійно знайти замовника на товар, прийняти товар у КП НВК «Іскра» та продати його покупцю, а також оформити всі необхідні дозволи ДСЕК на міжнародну передачу товарів. КП НВК «Іскра» оплатила ДГЗП «Спецтехноекспорт» вартість отриманих ним дозволів ДСЕК, митне оформлення товару та комісійну винагороду. Поставку товару за межі України здійснювало саме ДГЗП «Спецтехноекспорт». Після поставки товару протягом 18 місяців з дати встановлення радіолокаційної станції та введення в експлуатацію, КП НВК «Іскра» несло зобов`язання перед ДГЗП «Спецтехноекспорт» по гарантійному обслуговуванню товару в країні кінцевого споживача, де б він не знаходився. Обов`язок по оформленню дозволів ДСЕК на виїзд працівників КП НВК «Іскра» за межі України та виконання гарантійних робіт в інших країнах покладався на ДГЗП «Спецтехноекспорт». Після надходження рекламації від білоруської сторони, ДГЗП «Спецтехноекспорт» направлялися в адресу КП НВК «Іскра» листи з вимогою відправлення спеціалістів КП НВК «Іскра» для усунення недоліків та гарантійного обслуговування товару. За результатами розгляду рекламації на нарадах приймалося рішення про відрядження фахівців КП НВК «Іскра» для усунення недоліків товару. Після цього він готував документи на відрядження співробітників, а ОСОБА_6 підписував накази про відрядження працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан. Підставою для відрядження були саме листи ДГЗП «Спецтехноекспорт», оскільки вибула з роботи якась частина їхнього пристрою. Працівники КП НВК «Іскра» на території Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан виконували виключно ті роботи, які були обумовлені гарантійними зобов`язаннями згідно з розділами 6 та 7 договору комісії та виключно щодо своєї складової товару радіолокаційної станції 80К6М, а не всього виробу 6УФ52. Після повернення з відрядження працівники КП НВК «Іскра» складали технічні звіти з метою удосконалення продукції. Обов`язку контролю з приводу отримання дозволів ДГЗП «Спецтехноекспорт» КП НВК «Іскра» не мало.

Свідок ОСОБА_27 зазначив, що він є заступником начальника департаменту контрактів №3 ДГЗП «Спецтехноекспорт». Вказане підприємство реалізує вироби спеціального призначення на підставі постанови КМУ №1228 від 12 липня 1999 року, при тому, що КП НВК «Іскра» такого права не має, а тому залучає комісіонерів. У 2011 році між КП «НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» був укладений договір комісії на поставку 4 комплектів радіолокаційної станції 80К6М, а в подальшому ДГЗП «Спецтехноекспорт» з білоруським підприємством ТОВ «Техносоюзпроект» уклало договір на поставку 4 монтажних комплектів 6УФ52. Обов`язки отримувати висновки та дозволи ДСЕК на продаж товарів військового призначення та виконання робіт з їх гарантійного обслуговування було покладено на ДГЗП «Спецтехноекспорт». Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару до Республіки Білорусь та виконання там працівниками КП НВК «Іскра» гарантійних зобов`язань щодо товару - пусконалагоджувальних та ремонтних робіт, а в 2015 році після перевірки СБУ ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало додатковий дозвіл ДСЕК на виконання робіт в Республіці Азербайджан.

Свідок ОСОБА_23 зазначив, що він в період з 2011 по 2014 роки працював директором департаменту контрактів №4 у ДГЗП «Спецтехноекспорт», та з жовтня 2013 року по березень 2014 року був виконуючим обов`язки директора вказаного підприємства. Дане підприємство отримувало дозвіл ДСЕК України на поставку товару. У контракті та договорі комісії був передбачений обов`язок КП «НВК «Іскра» щодо виконання гарантійного обслуговування товару.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 зазначили, що вони, як співробітники КП «НВК «Іскра», були відряджені до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованої радіолокаційної станції, виробленої КП НВК «Іскра». Також зазначали, що на підставі наказів директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 вони виїжджали до Республіки Азербайджан приблизно 3 рази в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра» та виконували роботи, пов`язані виключно з недоліками складової частини радіолокаційної станції. При проведенні вказаних робіт були присутні також представники з Білорусії та від ДГЗП «Спецтехноекспорт». За результатами виконаних робіт представники ТОВ «Техноспецпроект» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» складали акти прийому-передачі виконаних робіт.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_19 зазначили, що вони є співробітниками КП «НВК «Іскра» та виїжджали за наказами про відрядження до Республіки Білорусь і Республіки Азербайджан для виконання гарантійних робіт в радіолокаційних станціях. Після кожного відрядження складали технічні висновки про виконання конкретних видів робіт по ремонту радіолокаційних станцій на кінцевому виробі.

Свідок ОСОБА_26 зазначив, що ДГЗП «Спецтехноекспорт», як посередник, поставляло до Республіки Білорусь радіолокаційні станції 80К6М вЮ1.231.054, у складі монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255.

Зазначені свідки жодним чином не підтвердили, що отримання відповідних дозволів у ДСЕК України входило до обов`язків саме директора КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 .

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , викривлені судом у вироку, через те, що кожен з них у судовому засіданні не називав конкретики щодо виробу, є безпідставними, оскільки при апеляційному розгляді встановлено, що відображені у вироку суду показання свідків в цілому відповідають тим, що були надані ними у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження. Свідки вказували про виконання робіт з гарантійного обслуговування «локатору», виготовленого на КП «НВК «Іскра» і жодним чином не підтверджували наявність у ОСОБА_6 обов`язку на оформлення вищевказаних дозвільних документів.

Доводи обвинуваченого, заявлені на свій захист, не суперечать як показанням зазначених свідків так і письмовим доказам, дослідженим судом.

Так, згідно з умовами договору комісії №SТЕ-4-55-Д/К-11 від 09 лютого 2011 року, укладеному між Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» Державним госпрозрахунковим зовнішньо-торгівельним підприємством «Спецтехноекспорт», що в подальшому іменується «Комісіонер», з одного боку, та Казенним підприємством «Науково-виробничий комплекс «Іскра», що іменується в подальшому «Комітент», саме на Комісіонера покладено обов`язок вжити заходи щодо оформлення дозволів ДСЕКУ на реалізацію (експорт) Товару Замовнику та виконання гарантійних зобов`язань /т.2 а.п.13-21/.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що цей обов`язок за зазначеним Договором покладено на ДГЗП «Спецтехноекспорт» лише щодо реалізації товару Замовнику (білоруському підприємству ТОВ «Техносоюзпроект») і виконання гарантійних робіт, та у ньому не йде мови про оформлення дозволів на виконання робіт у Кінцевого споживача, яким стало Міністерство оборони Республіки Азербайджан, суперечить умовам вищезазначеного договору комісії.

Окрім цього, в апеляційній скарзі прокурор посилається на листи ДСЕК України №386/23-15 від 02 лютого 2015 року, №2940/06-15 від 11 вересня 2015 року та зазначає, що вони повністю підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненому злочині.

Колегія суддів не погоджується з даними твердженням прокурора, оскільки зазначені та інші листи ДСЕК України, які містяться в матеріалах провадження, мають рекомендаційний характер, та в них немає чіткої відповіді на питання, хто саме повинен був отримувати дозволи ДСЕК України на здійснення експорту монтажних комплектів та проведення їх пусконалагоджувальних і ремонтних робіт, а для відповіді на вказане питання запропоновано звернутися до ДП ДГЗП «СТЕ» або КП «НВК «Іскра» /т.3 а.п.33-34/.

Також, колегія суддів вважає, що посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що контрактом №SТЕ-4-43-К/КЕ-11 від 24 червня 2011 року передбачена поставка товарів лише до Республіки Білорусь з подальшим виконанням гарантійних робіт, а не до Республіки Азербайджан, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки в будь-якому разі, обов`язок оформлювати відповідні дозвільні документи щодо товарів (послуг), вказаних у цьому контракті (згідно з умовами вищевказаного договору комісії), був покладений саме на ДГЗП «Спецтехноекспорт», що в подальшому вказане підприємство і зробило.

В контексті викладеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку, не має принципового значення, чи була РЛС 80К6М складовою частиною монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255 чи навпаки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, які досліджені при судовому розгляді, не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразилися у здійсненні протягом 2012-2014 років без дозвільних документів міжнародних передач товарів військового призначення, що підлягають державному експертному контролю.

Отже, розглядаючи провадження в межах висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, дослідивши та оцінивши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та не надав належної оцінки всім доказам, є безпідставними. Як вбачається з вироку, суд першої інстанції зробив аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та свої висновки у вироку належним чином вмотивував.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розглядаючи дане кримінальне провадження, суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом.

Рішення суду першої інстанції про необхідність виправдання ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, є правильним.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого йому правопорушення, не спростовують.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор, вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, при цьому не зазначаючи жодної підстави для такого розгляду.

Вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, прокурор дає вибіркову оцінку дослідженим доказам, а не кожного дослідженого доказу окремо та сукупності досліджених доказів, як це зробив суд першої інстанції.

Також прокурор в апеляції не зазначив жодного істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, на його думку, допустив суд першої інстанції, розглядаючи дане провадження.

Не вказав прокурор, і в чому саме полягає неповнота судового розгляду.

Враховуючи все вищевикладене, зазначена апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, та його виправдано, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4