Справа № 304/988/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського ВП ГУНПУ в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , непрацюючому, українцю, громадянину України, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
та застосовано йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , прокурора та суду за кожною вимогою, а також строком до 03 лютого 2018 року виконувати наступний обов`язок: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 03 вересня 2017 року о 10.50 год. керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», р/н Польської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку міста Ужгорода по вулиці Ужгородській в м. Перечин, помітивши навпроти будинку № 82 велосипедиста, який рухався посередині проїзної частини зустрічної смуги руху в попутному йому напрямку та порушував п. п. 6.7., 10.1., 10.2., 10.3., 10.4., 10,5. ПДР України, що стало моментом виникнення небезпеки для руху автомобіля, та не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, чим порушив п. 12.3. ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у реанімаційному відділенні обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології.
В ухвалі слідчий суддя мотивував, що погодився з доводами слідчого про обґрунтованість підозри, однак констатував, що слідчим доведено лише один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він вказував у клопотанні, і для його запобігання буде достатньо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків. При цьому слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити, оскільки на його думку ухвала є незаконною та необґрунтованою. Прокурор вважає, що, слідчим суддею не надано належної оцінки наявності можливих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, усвідомлюючи міру покарання за вчинене правопорушення, перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого або свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить врахувати, що ОСОБА_6 не співпрацює зі слідством, відмовляється давати покази.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст.ст. 177,178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України , слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
У відповідності до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно вказав на недоведеність прокурором існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та прийшов до вмотивованого висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як такого, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому правильно зауважив, що сама лише тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 не може бути виключною підставою для застосування наступного за суворістю запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Встановлено, що ОСОБА_6 процесуальної поведінки не порушує, з`являється на виклики слідчого та суду, активно співпрацює зі слідством намагаючись спростувати обґрунтованість та безпідставність, на його думку, висунутої підозри. Доказів, які б вказували на протилежне прокурором не надано, та його твердження про можливий вплив на свідків є безпідставним.
Що стосується посилань прокурора на відмову підозрюваного від дачі пояснень під час допиту у якості підозрюваного, то дані обставини є правом підозрюваного і не можуть свідчити окремо про його неналежну поведінку та необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу. При цьому, в апеляційній інстанції з`ясовано, що підозрюваний відмовлявся проводити слідчі дії без участі захисника. Водночас, захисник підтвердив, що разом з підозрюваним заявили ряд клопотань, з метою якнайшвидшого встановлення дійсних обставин ДТП, його участі у ній, тому навпаки, активно сприяють слідству, в чому зацікавлений сам підозрюваний.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової.
Таких істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: