Справа № 296/704/18
Ухвала
Іменем України
25 січня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ,

прокурора у кримінальному провадженні № 0001518 ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді директора ТОВ «Консул Інвестментс», маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира завернулась сторона кримінального провадження № 0001518 із клопотанням, що відповідає вимогам ст.184 КПК України, про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний у судове засідання доставлений після фактичного затримання о 19 год. 00 хв. 24 січня 2018 року без ухвали слідчого судді.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001518 від 12.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2; ч.2 ст.15, ч.3 ст.206-2; ст. 356; ч.3 ст. 190; ч.4 ст.190 КК України.

Сторона кримінального провадження у своєму клопотанні вказує, що у невстановлений слідством час, день, місяць 2015 року, місці та за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, вчинив протиправне заволодіння нерухомим майном ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА БЕРЕГОВО» шляхом вчинення правочинів із використанням підроблених документів та печаток товариства, загальна вартість якого складає 13 761 600,00 гривень, що більше ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, в результаті чого заподіяв ТОВ «МЕБЛЕВА ФАБРИКА БЕРЕГОВО» велику шкоду.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, день, місяць 2016 року, місці та за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, вчинили усі необхідні дії, направлені на протиправне заволодіння частками засновників (учасників) ТОВ СП «Ф-Матіс» з метою подальшого відчуження майна вказаного суб`єкта господарювання, балансова вартість якого складає 23 784 184,46 гривень, що більше ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великою шкодою, але злочин не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Слідчий зазначає, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше не судимий, однак засуджений: 18.05.2007 Близнюківським районним судом Харківської області, за ч.2 ст.367 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки без штрафу, на основі п.«Б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 31.05.2005, звільнений від відбуття як основного, так і додаткового покарання.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, 24.01.2018 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2; ч.2 ст.15, ч.3 ст.206-2 КК України і в цей же день затримано на підставі та в порядку визначеним законодавством України та міжнародними договорами, згоду на які надано Верховною радою України.

Сторона кримінального провадження вказує, що у органу досудового розслідування є усі підстави вважати, що під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також, ОСОБА_5 є жителем іншої області і застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу обвинуваченого.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованого обвинувачення перестає бути підставою для позбавлення свободи і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час відносно ОСОБА_5 не обрано жодного із передбачених КПК України запобіжних заходів.

Судом встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.206-2 КК України, однак раніше не судимий, має постійне місце проживання, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається у клопотанні слідчий, які б унеможливлювали перебування підозрюваного за межами установи ДПТС під час досудового розслідування, відтак слідчим не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у суду відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи слідчого не підтверджені відповідними доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з тим, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені вище, а також стан його здоров`я, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в період доби з 21.00 год. по 07.00 год. наступної доби, та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати на виклик слідчого та прокурора (суду) залежно від стадії кримінального провадження і додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.40, 131, 132, 176178, 183, 194, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного в кримінальному провадженні № 0001518 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів - до 25 березня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого та прокурора (суду) залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- з 21 год. 00 хв. до 7 год. 00 хв. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого, в провадженні якого буде перебуватиме кримінальне провадження.

Ознайомити підозрюваного під розписку з ухвалою суду.

У разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути заснований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1