Справа № 369/1281/18
Провадження № 1-кс/369/325/18
У Х В А Л А
іменем України
12.02.2018 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій,-
В С Т А Н О В И В:
01.02.2018 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Свої вимоги мотивував тим, що слідчій Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором 17.05.2016 р., склав повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 206-2 КК України, але повідомлення про підозру у процесуальний спосіб, не було вручено ОСОБА_4 .
Слідчий 21.05.2016 р. своєю постановою зупинив досудове розслідування у кримінальному провадженні на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України, в зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
04.08.2016 р. до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП України в Київській області про те, що 28.07.2016 р. правоохоронними органами Німеччини ОСОБА_4 був затриманий, а Генеральною прокуратурою України 26.08.2016 р. направлено запит про екстрадицію ОСОБА_4 .
А вже 05.07.2017 р. Федеральним відомством юстиції ФРН повідомлено про відмову в екстрадиції ОСОБА_4 .
Вказана Постанова про зупинення досудового розслідування, є незаконною та підлягає скасуванню, так як слідству було відомо місце перебування гр. ОСОБА_4 , а зупинення процесуальних строків по кримінальному провадженню порушує його права та законні інтереси.
У відповідності до ч. 1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився.
В судове засідання слідчий не з`явився, причини неявки суду невідомі.
У відповідності з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора, слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.
Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді. Інші рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які не визначені в ст. 303 КПК не можуть бути предметом розгляду в суді.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що слідчій Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором 17.05.2016 р., склав повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 206-2 КК України, але повідомлення про підозру у процесуальний спосіб, не було вручено ОСОБА_4 .
Слідчий 21.05.2016 р. своєю постановою зупинив досудове розслідування у кримінальному провадженні на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України, в зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
04.08.2016 р. до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП України в Київській області про те, що 28.07.2016 р. правоохоронними органами Німеччини ОСОБА_4 був затриманий, а Генеральною прокуратурою України 26.08.2016 р. направлено запит про екстрадицію ОСОБА_4 .
Закріплення у ч.6ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини. Зокрема, у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 р. суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього Законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як наголошено у багатьох прецедентах Європейського суду з прав людини, метою Конвенції про захист прав людини є «захист не теоретичних та ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних» («Кабулов проти України», п. 90). «Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними» («Soering проти Сполученого Королівства», п. 87).
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004743.
На підставі викладеного, керуючись статтями 28, 114, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Поновити строк подання скарги про скасування Постанови від 21.05.2016 слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004743;
Скасувати Постанову від 21.05.2016 слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004743.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1