Справа № 396/1449/17
Провадження № 1-кп/396/192/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 13 серпня 2013 року близько 03 год. в м. Новоукраїнка Кіровоградської області на перехресті вулиць Карла Маркса та Крилова разом з гр. ОСОБА_8 , який засуджений вироком Новоукраїнського районного суду від 13.10.2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення мобільного телефону та грошей і реалізовуючи його, разом підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запитали в нього сигарети, на що останній відповів, що не палить. Почувши відмову, ОСОБА_9 наніс один удар ОСОБА_7 в обличчя, від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, нанесли ОСОБА_7 ще не менш як 4 удари руками, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній та нижній губі зліва з крововиливом в слизову, садна за лівою вушною раковиною та лівому ліктьовому суглобі, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1029 від ІЗ.08.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та утворилися від травматичного контакту з тупими твердими предметами.
Після цього продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 спільно відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «iPhone W007», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №378 від 23.09.2013 року становить 1249 гривень, з пластмасовою накладкою розміром 11,5x6 см, вартістю 45 гривень, чохлом зі шкірозамінника, вартістю 32 гривні, сім-картками операторів МТС та Київстар, вартість яких згідно довідки ПП ОСОБА_11 від 25.04.2014 року становить по 10 гривень кожна та карткою пам`яті об`ємом 16 ГБ, вартість якої згідно довідки ОСОБА_12 від 25.04.2014року становить 120 гривень, а також грошовими коштами в сумі 40 гривень.
Таким чином, своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_13 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1506 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 також визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно він 13.08.2013 року близько 03 год. в м. Новоукраїнка на перехресті вулиць Карла Маркса та Крилова наносив удари ОСОБА_7 в обличчя, від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном марки «iPhone W007» потерпілого ОСОБА_7 , а також грошовими коштами в сумі 40 гривень. Він, ОСОБА_6 , попереджав ОСОБА_8 не брати мобільний телефон у ОСОБА_7 , але ОСОБА_8 заспокоїв його, повідомивши, що продасть телефон і жодних проблем не буде. ОСОБА_6 погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті. Із вартістю викраденого чужого майна та тяжкістю заподіяних потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень погоджується. У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати, обіцяючи в подальшому не вчиняти правопорушень. Завдані збитки згідний відшкодувати потерпілому, публічно попросив в останнього вибачення.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 кримінального правопорушення, пояснивши, що останні в темну пору доби зустріли його та запитавши закурити і почувши відмову, сказали: «Тобі не пощастило!» та нанесли йому кілька ударів, після чого відібрали у нього мобільний телефон, при цьому ОСОБА_6 наказав ОСОБА_8 "шманай його". В даний час телефон йому повернуто на зберігання, просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, оскільки він зазнав майнової шкоди та переніс душевні страждання, у зв`язку із вчиненням злочину відносно нього. Не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, останній був її співмешканцем, з яким вона проживала, в одному будинку з ними проживав також ОСОБА_8 . В той день, день і час точно не пам`ятає, у вечірню пору вони втрьох - ОСОБА_14 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 пішли до магазину, було темно. Вона побачила силует якогось мужчини, до якого підішли ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та попросили закурити у нього. Потім вона почула удар і звук падіння тіла людини, злякалась і почала бігти. Її наздогнав ОСОБА_6 , який її заспокоював. Потім вона із ОСОБА_6 пішла до магазину, купивши сигарети вийшли із магазину та побачили ОСОБА_8 , який хвалився тим, що забрав у ОСОБА_7 мобільний телефон. При цьому ОСОБА_6 попереджав його, що можуть виникнути проблеми.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, судом роз`яснено наслідки скороченого судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження усіх доказів по кримінальному провадженні стосовно обставин, які ніким не оспорюються, а саме - щодо допиту свідків та дослідження в повному обсязі письмових матеріалів, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 і попередньо допитаного свідка ОСОБА_14 та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого і свідка ОСОБА_14 , дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ним, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , заволодівши належним йому мобільним телефоном і грошовими коштами, заподіявши майнової шкоди на загальну суму 1506 грн., що підтверджено як визнанням вини самого обвинуваченого ОСОБА_6 , так і показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які в основних деталях збігаються із показаннями обвинуваченого, та показаннями свідка ОСОБА_14 , які не суперечать цим показанням. Вартість викраденого майна доводиться дослідженим висновком експерта №378 від 23.09.2013 року, а тяжкість спричинених потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких, стверджується висновком судмедекспертизи №1029 від 13.08.2013 року, який жодним із учасником судового провадження не оспорюється, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вчинене за попередньою змовою групою осіб.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена повністю.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який являється тяжким злочином, обставини справи та особу обвинуваченого, який, в силу ст.89 КК України, такий що не має судимості, не одружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зі слів обвинуваченого має на утриманні двох малолітніх дітей, які на нього не записані, працездатний, але офіційно не працює, протипоказань до фізичної праці не має, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.67 КК України, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, наведені вище дані про його особу, обставини, що пом`якшують відповідальність, зміст досудової доповіді, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Також суд вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, публічно вибачився перед потерпілим, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, утримує малолітніх дітей, його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства. При цьому суд не погоджується із рекомендаціями, викладеними у досудовій доповіді, оскільки остання належним чином не мотивована та не підкріплена підтверджуючими письмовими матеріалами.
У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на нього слід покласти обов`язки, згідно ст.76 КК України.
Судові витрати за залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні, а долю речових доказів вирішує, згідно ст.100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання, не пов`язаного із реальним відбуванням покарання, ОСОБА_6 слід скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також зарахувати до строку відбування покарання час перебування під вартою.
Потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди у сумі 5200 грн., до складу якої ним включено вартість мобільного телефону з елементами, які входили до нього, а саме :чохлом зі шкірозамінника, сім-картками операторів МТС та Київстар та карткою пам`яті об`ємом 16 Гб, а також моральної шкоди в розмірі 6000 грн., оскільки він переносив душевні страждання у зв`язку із викраденням і пошкодженням його мобільного телефону, його подальшим ремонтом та купівлею додаткових запчастин, нанесенням тілесних ушкоджень та необхідністю лікування, що викликало дискомфорт у його житті та вимагало від нього додаткових зусиль.
Оскільки в судовому засіданні доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому, погодився із заявленими позовними вимогами, то суд вважає, що обставини позову визнані обвинуваченим і позов слід задовольнити у повному обсязі, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.
Згідно із ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та роботи, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Зарахувати ОСОБА_6 до строку відбування покарання час перебування під вартою з 23 липня 2017 року по 05 грудня 2017 року включно.
Скасувати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти у залі суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6000 (шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «iPhone W007», пластмасову накладку розміром 11,5х6 см, чохол зі шкірозамінника, сім-картки операторів МТС та Київстар та картка пам`яті об`ємом 16 ГБ, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , із набранням вироком законної сили - залишити ОСОБА_15 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1