УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2018 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
встановив:
До суду звернувся заявник зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ прокуратури Херсонської області від 13.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000019 від 02.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 375, ч.1 ст. 396 КК України. В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на те, що за заявою ОСОБА_4 відкрите кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 02.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 375, ч.1 ст. 396 КК України. Однак, постановою слідчого СВ прокуратури Херсонської області від 13.07.2017 року дане кримінальне провадження закрите. При цьому, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження слідчі дії не проводились, в якості потерпілого заявник не допитаний і останньому не надано кваліфікованої допомоги та вичерпної відповіді на питання в межах визначених КПК України.
Заявник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не пояснив, про час і місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися. Останній подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив залишити скаргу без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю. До заяви надав матеріали кримінального провадження № 0000019 для ознайомлення з ними слідчим суддею.

Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Оскаржуваною постановою кримінальне провадження № 0000019 від 02.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 375, ч.1 ст. 396 КК України, було закрите на підставі пункту 2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю ознак кримінального правопорушення. Свої висновки слідчий обґрунтував тим, що рішення Скадовського районного суду Херсонської області (суддя ОСОБА_5 ) від 03.08.2011 року, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, залишена в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.11.2011 р.(судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ). Ухвалою ВССУ від 01.03.2012 касасційна скарга ОСОБА_4 на вказані рішення судів залишена без задоволення, а судові рішення, що оскаржувалися, - без змін.

В скарзі заявник обґрунтовує свої доводи тією підставою, що в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не було проведено необхідні слідчі дії, зокрема ОСОБА_4 не був допитаний в якості потерпілого. Внаслідок чого обставини кримінального провадження не були всебічно і повно дослідженні. Жодних інших конкретно визначених слідчих (розшукових) дій, які б заявник вважав необхідним провести у межах даного кримінального провадження, або самих підстав для скасування оскаржуваного рішення у поданій скарзі не зазначено.
Однак, з наданих суду матеріалів кримінального провадження № 0000019, слідчим суддею встановлено, що 19.04.2017 року прокурором Новокаховської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , яка була старшим групи прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, було проведено допит ОСОБА_4 , про що свідчить відповідний протокол (а.с.51-52). У зв`язку з чим доводи наведенні у скарзі заявником в обґрунтування своєї вимоги про необхідність скасування оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження дослідженим під час судового розгляду.
Крім цього, відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, зазначена позиція висловлена у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8.
В свою чергу під час досудового розслідування не було виявлено доказів на підтвердження версії ОСОБА_4 щодо неправосудного характеру судових рішень прийнятих судовими інстанціями за його заявою. Натомість встановлено, що судові рішення першої та апеляційної інстанції переглядалися, відповідно, у апеляційній та касаційній інстанціях. При цьому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і касаційних справ від 18.07.2013 року було встановлено, що зміст оскаржуваних ухвал судів першої і апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку про те, що даними судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Дана ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає правомірними висновки слідчого в оскаржуваній постанові щодо відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, так як за умови відсутності встановлення порушення судами при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, відсутні будь-які правові підстави вважати прийняті судові рішення неправосудними. Натомість зазначена обставина лише підтверджує правосудний характер прийнятих судових рішень.
Також є правильним висновок слідчого про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України. Так, приховування суддями апеляційної та касаційної інстанції постановлення суддею першої інстанції неправосудного рішення не знайшло свого підтвердження внаслідок відсутності самих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, за обставин наведених вище.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.303,309 КПК України,
ухвалив:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за необґрунтованістю.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддяОСОБА_1