Ухвала
Іменем України
16 січня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-741 зп 18
Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду:

головуючого Ємця О.П.,

суддів: Білик Н.В., Кравченка С.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківської області від 04 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року,
встановив:
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до пункту 1 параграфу 3 Розділу 4 вказаного Закону заява ОСОБА_1 була передана на розгляд колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Так, 28 вересня 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 у якій він порушував питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року. Підставою для скасування судового рішення заявник вважав порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначав, що суд касаційної інстанції мав підстави для задоволення його скарги і скасування ухвали апеляційного суду, оскільки вважав, що ухвала апеляційного суду про скасування ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2017 року про повернення обвинувального акту перешкоджає подальшому кримінальному провадженню і може бути оскаржена в касаційному порядку.
Ухвалою судді Верховного Суду України від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 вказано на недоліки заяви та, надано достатній строк для їх усунення. Заявникові було вказано, що всупереч вимогам статей 448, 449 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року), в заяві не зазначено передбаченої ст. 445 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року) підстави для перегляду судових рішень та належного її обґрунтування, яке повинно містити посилання на рішення суду касаційної інстанції, які б за змістом відрізнялися від оскарженого, а також порівняння протилежних висновків касаційного суду щодо відповідної норми права в різних за змістом рішеннях суду касаційної інстанції. Також до заяви не додано копій судових рішень на підтвердження відповідної підстави для перегляду.
Упродовж установленого строку ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з заявою, в якій твердить, що підставою для скасування Верховним Судом України оскаржених судових рішень має бути їх невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.
Проте вказаних недоліків протягом установленого строку ОСОБА_1 не усунув, підстав для перегляду судових рішень, передбачених ст. 445 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року) та належного їх обґрунтування не навів.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 450 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року)заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув її недоліки протягом установленого для цього строку.
Керуючись ст. 450 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року), пунктом 1 параграфу 3 перехідні положення Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, суд
постановив:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Апеляційного суду Харківського області від 04 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

О.П. Ємець Н.В. Білик С.І. Кравченко