Справа № 761/8571/18
Провадження № 1-кс/761/5893/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:
12 березня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, у кримінальному провадженні №0000057 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року було накладено арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника посилається на те, що арешт на вищевказане майно було накладено необґрунтовано, оскільки слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва було порушено порядок розгляду такого клопотання та воно було розглянуте всупереч вимогам ч.2 ст.132 КПК України, оскільки Слідче управління Головного управління Національної поліції в м. Києві як орган, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000057 від 30.01.2017 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а тому клопотання про арешт майна повинно було розглядатися Шевченківським районним судом м. Києва.

Разом з тим, представник заявника вказує про те, що майно на яке накладено арешт набуте ОСОБА_4 на законних підставах, а саме на підставі Договору купівлі-продажу ? частки садового будинку від 30 січня 2017 року та Договору купівлі-продажу ? частки садового будинку від 30 січня 2018 року. Крім того, ОСОБА_4 не знав і не міг знати, що майно, яке було ним придбане має відношення до кримінального провадження №0000057 від 30.01.2017. Водночас, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного або обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні, за що може бути застосоване додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та не несе відповідальність за їх дії. Вказує про те, що усі сліди вчинення кримінального правопорушення зафіксовано органом досудового розслідування, проведено відповідні огляди, а отже ризиків втрати такого майна не має. На думку заявника, на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у такому забезпеченні кримінального провадження як арешт майна, а тому потреба в арешті майна на даний час відпала.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених. Зазначає про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, на законних підставах набув у власність садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт, який накладений слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва 31 січня 2018 року на зазначене майно є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки клопотання про арешт такого майна було розглянуте всупереч вимогам ч.2 ст.132 КПК України з порушенням принципу територіальної підсудності та такий арешт майна суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого з урахуванням наявних у суду матеріалів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна (справа №752/5800/17, провадження 1-кс/752/657/18), які надійшли з Голосіївського районного суду м. Києва в 1му томі, приходить до наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року вбачається, що арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено з метою збереження речових доказів та запобіганню настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

При цьому, представником заявника, як у клопотанні про скасування арешту майна, так і в судовому засіданні не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, не наведено доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Доводи представника заявника адвоката ОСОБА_3 щодо порушення принципу територіальної підсудності не можуть бути розглянуті в межах вирішення питання слідчим суддею про скасування арешту майна з огляду на обмеження в частині підстав для скасування арешту майна, визначених ст.174 КПК України.

При цьому, слідчим суддею враховується та обставин, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року про накладення арешту на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не оскаржувалась в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. На думку слідчого судді, саме в межах розгляду апеляційної скарги може бути оцінено дотримання вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та надана оцінка доводам заявника щодо порушення принципу територіальної підсудності при розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що розгляд клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, в частині накладення арешту на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у Шевченківському районному суді м. Києва не свідчить автоматично про порушення принципу територіальної підсудності слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва з огляду на положення ч.2 ст.132 КПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року) та п.9 Перехідних положень до Розділу IV Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», а також даних наказу начальника Головного управління ОСОБА_6 №729 від 22.08.2016 про визначення місця розташування та проведення досудового розслідування відділів розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості, розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності, розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, розслідування злочинів у сфері транспорту та розслідування злочинів учинених дітьми, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві службові приміщення в адміністративних будівлях за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, в частині накладення арешту на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, в частині накладення арешту на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 29 березня 2018 року о 09 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1