САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/103/18
Провадження № 1-кп/726/25/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР № 0000028/ по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бояни, Новоселицького району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

-10.07.2007 року Новоселицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 10.10.2007 року Новоселицьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі;

- 04.04.2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 69, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки та 1 день;

- 12.06.2013 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 395, ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень;

- 19.09.2014 року Садгірським районним судом м. Чернівці, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 18.03.2016 року Садгірським районним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- 28.03.2016 року Садгірським районним судом за ч.1 ст. 395 КК України до арешту на строк 4 місяці;

- 09.11.2017 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.1 ст. 263 КК України на підставі ч.3 ст. 263, ст. 44 КК України звільнений від кримінальної відповідальності,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 06.01.2018 близько 16:00 год., перебуваючи на КП МТК «Калинівський ринок», що по вул. Калинівській, 13-а у м. Чернівці, діючи умисно, протиправно, повторно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 , під приводом тимчасового користування, заволодів металевим візком радянського виробництва, що належить останньому. В подальшому, отримавши в користування металевий візок радянського виробництва та не маючи наміру його повертати, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1500 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, просить суд суворо його не карати.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий. На обліку в лікаря - психіатра не перебуває, на обліку в лікаря нарколога зареєстрований в 2013 році.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого, які зазначено вище та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироку законної сили.

Речовий доказ візок радянського виробництва, який зберігається в ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1