Справа №639/6866/17
Провадження №1-в/639/1039/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 05.03.2015 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст.297 КК України до 4 років обмеження волі;

- 15.04.2015 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
17.11.2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього вимог статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Під час розгляду справи засуджений ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив внесене клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник Холодногірської виправної колонії №18 відніс вирішення даного питання на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений має дві судимості за вчинення тяжких умисних злочинів.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Згідно статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, та не позбавлені батьківських прав.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 05.03.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.297 КК України до 4 років обмеження волі.

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15.04.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Як встановлено із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07.09.2017 року, відбув більш ніж 1/2 призначеного строку основного покарання, а саме: 2 роки 2 місяці 22 дні.

Злочини було вчинено в період з березня по червень 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до довідки ВДРАЦС ГТУЮ у Донецької області №8888/03.1-33 від 15.12.2017 підтверджується, що в актовому записі про народження ОСОБА_6 відмітка про позбавлення батьківських прав батька відсутня.

Довідкою ОСК УМВС України в Донецькій області від 19.06.2015 підтверджується, що відносно ОСОБА_6 протягом останніх 10 років амністія не застосовувалась.

При цьому судом враховується, що при винесенні вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15.04.2015 засудженому ОСОБА_6 остаточно призначалось покарання за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин за ч.3 ст.185 КК України було вчинено до постановлення попереднього вироку суду.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.88 КК України, підстав вважати вирок від 15.04.2015 року другою судимістю, яка передбачена в пункті «в» частини 1 статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», у суду не має.

Під час судового розгляду не встановлено правових підстав, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б унеможливлювали застосування Закону про амністію відносно засудженого ОСОБА_6 .

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», положеннями ст.ст.4, 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIIІ від 22.12.2016, ст.ст.74, 85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 від 17.11.2017 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

На підставі статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15.04.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.12.2017 року.

Суддя ОСОБА_1