Справа № 128/78/18
УХВАЛА
26 січня 2018 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника СВК - ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євгенівка, Великоновоселівського р-ну Донецької області, українця, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , освіта середня, одружений, до засудження не працював, раніше судимого:
1) 28.04.2000 року Великоновоселицьким районним судом Донецької області за ч.3 ст. 101 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 28.05.2004 відповідно до ст.81 КК України умовно-достроково на 7 місяців 11 днів;
2) 31.03.2005 року Великоновоселицьким районним судом Донецької області за ч.1 ст. 309, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 20.03.2006 року відповідно до статті 81 КК України умовно-достроково на 2 місяці 27 днів;
3) 22.12.2006 року колегією судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі. Згідно ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано залік на 2 роки 3 місяці 17 днів.
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України

ВСТАНОВИВ:
10.01.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до положень ст. 82 КК України, в задоволенні його заяви просив не відмовити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав свою заяву, просив її задовольнити. Суду пояснив, що відбув більше 3/4 строку призначеного судом покарання; працевлаштований в установі ; має заохочення ; дисциплінарні стягнення у нього погашені ; на досудовому слідстві та у суді не визнав себе винним , оскільки наміру вбивати потерпілого у нього не було.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви засудженого, оскільки вважає, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення; вину у скоєні особливо тяжкого злочину не визнав до теперішнього часу, а тому не розкаявся; не приймає участі в самодіяльних організація в установі.

Представник установи ОСОБА_4 , при вирішення даного питання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 просив заяву задовольнити та замінити ОСОБА_6 невідбуту частини покарання позбавлення волі на обмеження волі.

Вислухавши пояснення засудженого, міркування прокурора, представника установи , захисника, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 приходить до висновку, що дана заява необґрунтована та така, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , є особою, яка раніше неодноразово судима: 28.04.2000 року Великоновоселицьким районним судом Донецької області за ч.3 ст. 101 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 28.05.2004 відповідно до ст.81 КК України умовно-достроково на 7 місяців 11 днів; 31.03.2005 року Великоновоселицьким районним судом Донецької області за ч.1 ст. 309, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 20.03.2006 року відповідно до статті 81 КК України умовно-достроково на 2 місяці 27 днів.

Останній раз засуджений 22.12.2006 року колегією судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, вину у вчинені даного злочину не визнав, оскаржив вирок в касаційній інстанції. Ухвалою Верховного суду України від 07.04.2011 року вирок апеляційного суду від 22.12.2006 року залишений без змін.
Згідно ухвали Ладиженського міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано залік на 2 роки 3 місяці 17 днів.
Початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 21.12.2018 року, кінець строку 04.09.2019 року.

З характеристики начальника ВСПС СВК № 81 від 17.01.2018 року, вбачається що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.12.2008 року.Засуджений ОСОБА_6 в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» прибув 27.05.2017 року із Ладижинської ВК-39, в якій отримав 5 дисциплінарні стягнення, та 8 заохочень.За час відбування покарання в даній установі засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці - один раз заохочувався.На виробництві установи працевлаштований в бригаді № 6 в якості різноробочого.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи.Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.Засуджений ОСОБА_6 залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».Соціально - корисні зв`язки збережені, підтримує стосунки з батьками шляхом листування та телефонних переговорів, .Вину в скоєному злочині за вироком суду вину не визнає, у вчиненому не розкаюється.Зміні умов тримання, в порядку ст. 101 КВК України підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 04.03.2013 року. (Протокол № 14 від 09.07.2013 року комісію відмовлено згідно заяви засудженого). (Протокол№ 17 від 22.09.2016 року - перевести до установи середнього рівня безпеки).Заміні не відбутої частини покарання більш м`яким , в порядку ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 04.05.2016 року.(протокол №7 від 07.04.2016 року комісію відмовлено як засудженому що не став на шлях виправлення).Умовно - достроковому звільненню, за формальними ознаками в порядку ст.81 підлягає по відбуттю 3/4 частини строку покарання 04.06.2016 року, (протокол №12 від 09.06.2016 року комісію відмовлено як засудженому що не довів своє виправлення). На профілактичному обліку не перебуває.
З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 17.01.2018 року , вбачається , що засуджений ОСОБА_6 отримав 5 дисциплінарних стягнень, а саме: наказ №98 від 03.05.2010 року - догана - за зберігання заборонених предметів;постанова б/н від 06.07.2010 року-3 доби карцеру - за зберігання заборонених предметів; постанова б/н від 08.02.2011 року -3 доби карцеру - за зберігання заборонених предметів: постанова №9 від 28.12.2015 року - сувора догана - порушення розпорядку дня; постанова №13 від 28.12.2015 року - ДІЗО 10 діб - порушення розпорядку дня та 9 заохочень, а саме: 06.06.2013 року - подяка (правами начальника відділення) - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 17.10.2013 року - подяка (правами начальника відділення) - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 17.01.2014 року - подяка (усно) - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова №103 від 29.07.2014 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 17.04.2015 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 04.11.2015 року - подяка (правами начальника відділення) - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова №60 від 14.06.20Іброку - дострокове зняття раніше накладеного стягнення - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова№79 від 05.09.2016 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 17.10.2017 року - подяка - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
З довідки, виданої ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» вбачається, що ОСОБА_6 був працевлаштований в даній установі різноробочим з липня 2017 року, за період працевлаштування нараховано 1 519, 29 грн. заробітної плати.
Згідно до положеннями, викладеними ч.ч.1,3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення .

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин, злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості, знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволені клопотання заявника, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, один з яких за ч.3 ст. 101 КК України ( в редакції від 28.12.1960 року) ; за які звільнявся двічі умовно достроково , але на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжкий злочин , за що по даній справі засуджений 22.12.2006 року вироком колегією судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за п.12 ч.2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, вину у вчинені якого не визнає до теперішнього часу, оскаржував вирок суду в касаційній інстанції , який ухвалою Верховного суду України від 07.04.2011 року залишений без змін, у зв`язку з чим суд вважає , що ОСОБА_6 не розкаявся та не зробив належних висновків за вчинене ним вбивство людини.
Протягом часу відбування покарання в Стрижавській ВК №81 з 27.05.2017 року за час відбування покарання в установі даний засуджений хоча характеризується позитивно та останній не має дисциплінарних стягнень , але у період з 27.05.2017 року по даний час ОСОБА_6 отримав лише одне заохочення; не приймає участь у самодіяльних організаціях установи.
Тому суд вважає, що наявність вищевказаних обставин справи недостатньо для прийняття судом висновку , що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також при винесені даного процесуального рішення суд бере до уваги, що згідно ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув*язнення та тримання під вартою на 2 роки 3 місяці 17 днів, що на розсуд суду, є свого роду покращенням його становища як засудженого.

Тому, суд на даний час не вважає, що засуджений став на шлях виправлення.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницькій районний суд Вінницької області на протязі 7 діб з дня отримання її копії.
Суддя: