АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 07 листопада 2017 року апеляційну скаргу директора ТОВ «ТЕХНОЛОГІЧНА ГРУПА МАРЕСТО» (надалі ТОВ «ТГ МАРЕСТО») ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року,

за участі: прокурора представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 07 вересня 2017 року, та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Технологічна Група Маресто» () відкритих в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) за адресою: м. Київ, вул. Андріївська 4, а саме, банківських рахунках № НОМЕР_1 (ЄВРО), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (Євро), № НОМЕР_4 (українська гривня), з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам.
Також ухвалою заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «Технологічна Група Маресто» () його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з 08 вересня 2017 року.
В іншій частині вимоги клопотання прокурора залишено без задоволення.
В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що, враховуючи обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, та прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, що містять ознаки речового доказу, та знаходяться на рахунках ТОВ "ТГ МАРЕСТО", а також, що встановлено достатньо даних для висновку, що вказані грошові кошти є об'єктом кримінально-протиправних дій.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «ТГ МАРЕСТО» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строків апеляційного оскарження, автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення ТОВ "ТГ МАРЕСТО" строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року та зазначає, що розгляд клопотання прокурора відбувся без виклику представника вказаного товариства, а копія ухвали слідчого судді не була надіслана та не отримувалась представником та вказує, що з матеріалами справи представник товариства ознайомився 20 вересня 2017 року, апеляційна скарга подана до суду 25 вересня 2017 року.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена в результаті однобічного, формального та необ`єктивного судового розгляду.
Так, автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що об`єктом злочину передбаченого ст. 212 КК України є система оподаткування. Тому, речовими доказами ухилення від сплати податків є, зокрема, первинна бухгалтерська документація, документи бухгалтерського та податкового обліку, акти перевірок, податкові повідомлення-рішення, акти ревізій.

Водночас, автор апеляційної скарги вважає, що висновок слідчого судді про те, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ "ТГ МАРЕСТО", являються об`єктом кримінального правпорушення є помилковим.

Окрім того, додає, що матеріальні об`єкти, які мають на собі одну або декілька ознак, передбачених ст. 98 КПК України набувають статусу речового доказу за умови належного процесуального оформлення факту виявлення (вилучення), вивчення, опису та долучення до кримінального провадження відповідним процесуальним рішенням та, що висновок органу досудового розслідування про відповідність матеріального об`єкту ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті вмотивованої постанови.

У зв`язку чим, на думку автора апеляційної скарги, слідчий суддя був позбавлений можливості провести аналіз та зробити висновок щодо наявності чи відсутності підстав для наклалдення арешту на майно з метою його збереження як речового доказу.
Крім того, директор товариства зазначає, що при розгляді клопотання прокурора, не було дотримано вимог розумності та співрозмірності, а прокурором не наведено даних про нарахування та наявність у товариства «ТГ МАРЕСТО» податкового боргу у розмірі 5,3 мільйони гривень, даних про наявність певних безтоварних операцій або інших даних, які свідчили б про наявність протиправних діянь з боку товариства. Додає, що фактично на рахунку товариства заблоковано значно більшу суму грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження видно, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представника, копію оскаржуваної ухвали ТОВ "ТГ МАРЕСТО"не отримувало, а про її існування дізналося лише 20 вересня 2017 року, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 травня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001340, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи підприємства імпортера під час проведення фінансово-господарських операцій з іншими підприємствами, які входять до скаду транзитно-конвертаційної групи, у період з 04 січня 2016 по 25 квітня 2017 року ухилилися від сплати податків шляхом заниження податку на додану вартість на суму 5,3 млн. грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

07 вересня 2017 року прокурор відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Технологічна Група Маресто» () відкритих ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) за адресою: м. Київ, вул. Андріївська 4, а саме, банківських рахунків № НОМЕР_1 (ЄВРО), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (Євро), № НОМЕР_4 (українська гривня). З можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових плптежів) та виплати заробітної плати працівникам, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом слідчого на час його надання. Крім того, просить заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «ТГ Маресто» його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року зазначене клопотання задоволено частково та накладено арешт на вищезгадані грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Технологічна Група Маресто» (), з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0001340, щодо накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, про наявність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, що містять ознаки речового доказу, та знаходяться на рахунках ТОВ "ТГ МАРЕСТО", а також, що встановлено достатньо даних для висновку, що вказані грошові кошти є об'єктом кримінально-протиправних дій.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Так, посилаючись у клопотанні на те, що у період з 04 січня 2016 року по 25 квітня 2017 року посадові особи ТОВ «ТГ МАРЕСТО» за посередництвом організаторів «транзитно-конвертаційної групи» ухилилися від сплати податків шляхом заниження податку на додану вартість на суму 5, 3 млн. грн., що призвело до фактичного ненадхожєення до бюджету коштів в особливо великих розмірах, слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак старший слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ТГ МАРЕСТО», набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то існування правової підстави для арешту грошових коштів на зазначених рахунках з метою забезпечення збереження речових доказів відсутня. До того ж, ні з клопотання слідчого, ні з ухвали слідчого судді не вбачається сума грошових коштів, яка знаходиться на вищевказаних рахунках.
Крім того, з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, який передбачає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, то на переконання колегії суддів прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України. Проте таких дій прокурором вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги надану прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції постанову від 18 вересян 2017 року про визнання грошових коштів, які знаходяться на вищевказаних рахунках речовими доказами, оскільки остання постановлена поза межами строків звернення до місцевого суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Оскільки матеріалами за клопотанням слідчого не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТГ МАРЕСТО», були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, то на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-2 КК України. При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТГ МАРЕСТО» і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у зв`язку з тим, що жодній службовій особі цього товариства у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру та безпосередньо щодо ТОВ «ТГ МАРЕСТО», як юридичної особи, провадження не здійснюється.

Разом з тим, не може бути накладено арешт на вищевказані грошові кошти з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки в матеріалах провадження відсутній цивільний позов, пред`явлений до ТОВ «ТГ МАРЕСТО»
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ТОВ «ТГ МАРЕСТО», та виконання самим підприємством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити директору ТОВ «ТЕХНОЛОГІЧНА ГРУПА МАРЕСТО» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 07 вересня 2017 року, та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Технологічна Група Маресто» () відкритих в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) за адресою: м. Київ, вул. Андріївська 4, а саме, банківських рахунках № НОМЕР_1 (ЄВРО), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (Євро), № НОМЕР_4 (українська гривня), з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам та заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «Технологічна Група Маресто» () його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з 08 вересня 2017 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 07 вересня 2017 року, щодо накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Технологічна Група Маресто» () відкритих в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) за адресою: м. Київ, вул. Андріївська 4, а саме, банківських рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня, ЄВРО, долар США), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (Євро), № НОМЕР_4 (українська гривня), - відмовити

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4994/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1