Справа № 559/1516/17
номер провадження 1-кс/558/117/17

У Х В А Л А
Іменем України

15 вересня 2017 року смт. Демидівка
Слідчий суддя Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

сторони кримінального провадження: особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з скаргою на бездіяльність керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 384 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на те, що вони є потерпілими у кримінальному провадженні № 0000282, № 0000011.

21 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся у Дубенську місцеву прокуратуру з заявою в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

15 липня 2017 року ОСОБА_3 було отримано відповідь керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на його заяву від 21 червня 2017 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де зазначено, що його заява не містить в собі фактичних обставин, з яких можна прийти до висновку про наявність ознак вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будь-якого кримінального правопорушення.

Вважають, що має місце бездіяльність керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень.

У поданій до суду скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що під час судового розгляду кримінального провадження № 0000011 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 135 КК України, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали завідомо неправдиві показання.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що коли з очевидцями дорожньо-транспортної пригоди їхнім автомобілем приїхав до помешкання Приступів, то з хати вийшла дружина ОСОБА_9 ОСОБА_7 . А свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що з хати до ОСОБА_6 27 жовтня 2006 року не виходила. Про дорожньо-транспортну подію дізналася від чоловіка ОСОБА_9 лише тоді, коли міліція приїхала по батька ОСОБА_8 .

Отже, вважають, що є необхідним встановити, хто з вказаних свідків дав завідомо неправдиві показання.

З вказаних підстав у скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили зобов`язати керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав просив її задовільнити, з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_4 на розгляд скарги не з?явилася.

Керівник Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Від прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 до суду надійшла письмова заява в якій вона просила розгляд скарги проводити без її участі.

Вивчивши доводи скарги, матеріали, що додані до неї, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є потерпілими у кримінальному провадженні № 0000011, № 0000282.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а тому вважає, що питання щодо правдивості показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають перевірці.

21 червня 2017 року ОСОБА_3 до Дубенської місцевої прокуратури було подано заяву про кримінальне правопорушення, в якій ОСОБА_3 просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Згідно повідомлення Дубенської місцевої прокуратури № 34-217з-17 від 4 липня 2017 року (а.п. 6) підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 по факту вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, не встановлено, оскільки заява не містить фактичних обставин, з яких можливо прийти до висновку про наявність вчинення вказаними особами будь-якого кримінального правопорушення.

Як встановлено під час розгляду скарги, з пояснень ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000011.

Згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року встановлено, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та йому призначене покарання у виді двох років обмеження волі. Відповідно до ст. 49 КК України ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 27 жовтня 2006 року біля 20-ї години на 237 км+991м автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Мамалига в с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Кременець в напрямку м. Дубно Рівненської області, зіткнувся з велосипедом «Либідь», яким керувала ОСОБА_11 і рухалася біля правого краю проїзної частини дороги. Внаслідок даного зіткнення ОСОБА_11 впала на проїзну частину дороги і отримала тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цим критерієм відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 поставивши потерпілу ОСОБА_11 у небезпечний для життя стан, внаслідок безпорадного стану, викликаного в результаті отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, не надав потерпілій першу медичну допомогу, завідомо залишивши її без допомоги, з місця пригоди втік.

Із змісту вказаного вироку суду встановлено, що свідок ОСОБА_6 був допитаний судом (а.п. 65, 66).

Також слідчим суддею встановлено, що вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року, набрав законної сили.

Отже, при постановленні вказаного вироку суду показання ОСОБА_6 судом були взяті до уваги та їм було надано оцінку.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року не містить відомостей про допит свідка ОСОБА_7 .

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 посилався на ту обставину, що показання свідка ОСОБА_7 , що були дані на стадії досудового розслідування кримінального провадження, а також в ході судового розгляду кримінального провадження не відповідали показанням свідка ОСОБА_6 .

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані як свідки в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000282 від 27 березня 2013 року по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 та також давали неправдиві показання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки підлягають перевірці повідомлені ОСОБА_3 обставини щодо показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При цьому, підлягає з`ясуванню чи показання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 давали, як свідки в межах кримінального провадження № 0000011 та/чи кримінального провадження № 0000282, чи є розбіжності у їх показаннях та чи містять вони ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 21 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року № 9 - 49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» слідчому судді доцільно у випадку відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, залишати скаргу без розгляду.
Оскільки на розгляд скарги не з`явилася ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про залишення скарги на бездіяльність керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в частині вимог ОСОБА_4 , без розгляду.

Залишення скарги в частині вимог ОСОБА_4 без розгляду не позбавляє можливості ОСОБА_4 повторного звернення до суду із такою ж скаргою.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовільнити.

Зобов`язати керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 від 21 червня 2017 року щодо вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 384 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Скаргу в частині вимог ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .