Номер провадження 11-сс/788/556/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/13160/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 17 листопада 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Також зазначає, що в ухвалі невірно вказаний час затримання ОСОБА_9 , слідчим суддею не було надано жодної оцінки тому, що після його затримання відповідний протокол не складався, хоча з ним проводилися слідчі дії, при цьому було порушено право підозрюваного на захист. Захисник вказує на те, що після затримання ОСОБА_9 приймав участь у всіх слідчих діях, надавав правдиві показання щодо обставин злочину, під час розгляду клопотання визнав зазначені в повідомленні про підозру обставини, що спростовує наявність ризиків, крім того, він має постійне місце проживання та на утриманні матір похилого віку.

16.11.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 13.11.2017 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на вул. Героїв Сталінграду в м. Суми, відкрито викрав у ОСОБА_12 мобільний телефон, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, чим завдав їй майнової шкоди на заявлену суму в розмірі 3000 грн.

15.11.2017 до ЄРДР за № 0004356 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. В цей же день ОСОБА_9 був затриманий і йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 17.11.2017 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, часткове існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, існують реальні ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме, протоколами допиту потерпілої, свідків, самого підозрюваного, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 колегія суддів також керується й практикою з цього питання Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно недоведеності обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги через необґрунтованість, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нових злочинів, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити його попереднє засудження за інший злочин, передбачений ч.3 ст.15 і ч.1 ст.152 КК України, судимість за який не знята і не погашена, а також вчинення нового тяжкого злочину невдовзі після відбуття покарання за останнім вироком суду.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини як те, що ОСОБА_9 після затримання приймав участь у всіх слідчих діях, надавав правдиві показання щодо обставин злочину, під час розгляду клопотання визнав зазначені в повідомленні про підозру обставини, має постійне місце проживання та на утриманні матір похилого віку, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та практика ЄСПЛ пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невірно зазначений в ухвалі час затримання ОСОБА_9 , то вони теж не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки незважаючи на те, що в даному рішенні слідчого судді вказаний час затримання ОСОБА_9 о 19 год. 15.11.2017, хоча фактично він був затриманий 15.11.2017 о 12 год 30 хв., що було встановлено ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.11.2017 (постановленої за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_10 на незаконне затримання ОСОБА_9 ), все ж ця обставина суттєво на вплинула на законність, обгрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді щодо наявності всіх передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

До того ж, про затримання ОСОБА_9 відповідний протокол все-таки був складений, хоча в ньому і вказаний невірний фактичний час його затримання як це було зазначено вище.

Також колегія суддів враховує і те, що строк затримання ОСОБА_9 без ухвали слідчого судді не перевищував встановленого кримінальним процесуальним законом часу, оскільки не пізніше шістдесяти годин з моменту фактичного затримання він був доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке також було розглянуто слідчим суддею у визначений законом строк (ст.ст.186 і 211 КПК України).

Є необґрунтованими і доводи захисника про порушення права підозрюваного на захист, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження.

Той факт, що пред`явлення особи для впізнання, повідомлення про підозру та допит підозрюваного відбулися без участі захисника, не можуть в даному випадку, на думку колегії суддів, свідчити про безумовне порушення права на захист, оскільки вказані слідчі дії були проведені за добровільною згодою ОСОБА_9 і будь-яких даних про те, що він заявляв клопотання про залучення захисника, матеріали кримінального провадження не містять.

При цьому, колегія суддів бере до уваги й те, що про затримання ОСОБА_9 слідчим було повідомлено уповноважений законом орган на надання безоплатної правової допомоги і, що йому роз`яснювалося право на захист, однак він виявив бажання захищати себе самостійно.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 17 листопада 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4