Дата документу Справа № 310/2055/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/190/18
Єдиний унікальний № 310/2055/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001221 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі та в доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання. Просить з урахуванням пом`якшуючих його провину обставин, таких, як його щиросердне каяття, що він є сиротою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Додаткові обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 , як особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, не покладалось.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано період знаходження ОСОБА_6 , в місцях попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання по теперішній час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінено на особисте зобов`язання, звільнено обвинуваченого з-під варти в залі суду.
В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 05 квітня 2017 року приблизно о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_6 , проходячи біля ринку, який розташований поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_9 , який продавав мобільні телефони та комплектуючі пристрої до них на розкладачці, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадання чужого майна.
З цією метою, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів взяв з розкладачки мобільний телефон «Plum І6» вартістю 3400 гривень, який належить ОСОБА_9 та відкрито, у присутності сторонніх осіб, викрав його і став відходити до виходу з ринку. В цей час злочинні дії ОСОБА_6 були замічені потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 , які почали його переслідувати та висловлювати вимоги на припинення злочину. Відразу після чого, усвідомлюючи, що його дії помічені та сприймаються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як злочинні, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 3400 гривень.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, у скоєному щиро покаявся, активно сприяв в розкритті злочину.

Враховуючи вищевказане, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілому повністю матеріальні збитки, останній не наполягав на суворому покаранні, виховувався без батьків, колегія суддів вважає можливим пом`якшити останньому покарання до 2 (двох) років позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання змусить останнього додержуватись закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України колегія суддів
ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 , змінити.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України пом`якшити до 2 (двох) років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: