СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/115/18
Провадження № 1-кп/306/77/18

У Х В А Л А
13 березня 2018 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Свалявського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадження відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Захисник та обвинувачений під час судового розгляду заявили клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, вказуючи, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю та потерпілій повністю відшкодовані майнові вимоги
Потерпіла та її представник не заперечували щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого.
Прокурор заперечив проти такого клопотання та вважає його передчасним на даній стадії судового розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши докази, подані в обґрунтування заявленого клопотання та докази, надані прокурором на підтвердження вини ОСОБА_5 щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, суд доходить наступного висновку.
Згідно зі ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до вимог ст.ст.285, 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається зі змісту пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Судом встановлено наявність таких складових дійового каяття як активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування шкоди потерпілій, відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого.
Однак, в той же час, при досліджених доказів та з пояснень самого обвинуваченого під час з`ясування питання щодо визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні останній неоднозначно розуміє всі істотні обставини щодо визнання своєї вини. Адже, суб`єктивна сторона складу інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, характеризується прямим умислом, а з показань обвинуваченого та досліджених письмових доказів встановлено, що обвинувачений під час вчинення такого діяння діяв з необережністю.
Досліджуючи питання про можливість звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , на даній стадії судового розгляду, встановлено, що не досліджено усіх доказів, які підтверджують факт вчинення особою зазначеного кримінального правопорушення, а з пояснень самого обвинуваченого не можливо однозначно встановити чи визнає вину чи розуміє зміст всіх обставин вчиненого діяння. У зв`язку з цим суд не може беззаперечно встановити факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а, отже, не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, оскільки не можливо однозначно з`ясувати наявність такої обов`язкової складової дійового каяття, як визнання вини та щире каяття.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен дослідити чи дійсно діяння, яке постановлено особі за провину, мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення. Зокрема, поряд з доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення мають зазначатись умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що на даний час безпосередньо судом усі докази у своїй сукупності не досліджені та суд позбавлений можливості відповідно до вищезазначеної постанови вирішити питання наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину та вирішити питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
В зв`язку з зазначеним суд доходить висновку, що на даній стадії судового розгляду таке клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є передчасним.
Таким чином, не встановлено обставин, що дають суду дійти до висновку про наявність всіх складових дійового каяття обвинуваченого ОСОБА_5 , а отже, на даному етапі судового розгляду відсутні підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України, тому в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 285, 286 КПК України, ст. 45 КК України, суд-
У Х В А Л И В :
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження.
Головуюча: суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 15 березня 2018 року о 16 год. 00 хв.