Справа №212/1876/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретая судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000465 від 17.02.2018р.стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, Криворізького району ст.Саксагань, громадянки України, що має середню-спеціальну освіту, не судимої, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена, ОСОБА_3 , 15 лютого 2018 року, близько 20:00 години прийшла в гості до раніше знайомого - ОСОБА_7 , на адресою його проживання, а саме в приміщення квартири АДРЕСА_3 , де знаходився потерпілий - ОСОБА_6 .

Того ж дня, близько 20:20 години ОСОБА_3 продовжуючи перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , побачила мобільний телефон «Samsung GT- S 5250» в корпусі чорного кольору, який належать ОСОБА_6 , в цей час у неї виник намір на таємне викрадення мобільного телефону та обернення його на свою користь.

15 лютого 2018 року близько 22:10 години ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала із гостьової кімнати вказаної вище квартири, належний ОСОБА_6 , мобільний телефон «Samsung GT-S 5250» ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 666,67 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 15 від 07.03.2018р. та грошові кошти в сумі 80 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №15 від 07.03.2018р., завдала потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 746,67 гривень.

Дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 22 березня 2018 року у кримінальному провадженні за № 0000465 від 17 лютого 2018 року.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди про примирення обвинуваченої і потерпілого у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 468,469,471 КПК України, сторони уклали угоду про примирення, згідно до якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, майно викрадене у потерпілого повернуто власнику, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_8 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт. Також, у цій угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена, підтвердивши добровільність укладання угоди, в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано органом досудового слідства правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винної, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення між потерпілим та ОСОБА_3 підлягає затвердженню.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід особисте зобов`язання, залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
По справі проведена судова товарознавча експертиза № 15 від 07.03.2018р. судовим експертом ОСОБА_9 , витрати за яку відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374,474,475,476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 22 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_10 .
ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання - 100 (сто) годин громадських робіт.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 , особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу залишити без змін .
Речовий доказ: мобільний телефон «SamsungGT- S5250», який знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 , підлягає залишенню в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1