АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1764/13-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/305/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - амністія
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Чортківського районного суду від 30 жовтня 2017 року,-

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону України Про амністію у 2016 році, так як після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання він знову вчинив умисний злочин, що відповідно до п.а ст.9 цього Закону виключає можливість застосування амністії до нього.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до Закону України Про амністію у 2016 році.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що засуджений ОСОБА_7 підлягає звільненню по амністії, просить клопотання засудженого задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено, ОСОБА_7 вироком Підгаєцького районного суду від 12 лютого 2016 року засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі за злочин вчинений ним 20 листопада 2014 року.

Вироком Монастириського районного суду від 30 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі за злочин вчинений ним 22 червня 2013 року. На підставі ч.4 ст.70 КК України до даного покарання частково приєднано ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Підгаєцького районного суду від 12.02.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Монастириського районного суду від 30.05.2013 року у виді шести місяців позбавлення волі та остаточно призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_7 засуджено вироком Монастириського районного суду 30 червня 2017 року за злочин, який він вчинив 22 червня 2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме, Підгаєцького районного суду 12 лютого 2016 року.

В даному випадку, посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 до повного відбуття покарання за вироком Підгаєцького районного суду від 12 лютого 2016 року вчинив новий умисний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, за що був засуджений вироком Монастириського районного суду 30.06.2017 року є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, слід врахувати, що вироком Монастириського районного суду від 30.06.2017 року ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Підгаєцького районного суду від 12.02.2016 року період з 08.04.2016 року по 06.07.2016 року та термін його перебування в Чортківській установі виконання покарань УДПтСУ в Тернопільській області №26 в зв`язку з участю у судовому розгляді кримінального провадження період з 06.07.2016 року по 30.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Монастириського районного суду 30.06.2017 року за злочин середньої тяжкості, передбачений ч.2 ст.185 КК України та відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, він підлягає звільненню від відбування покарання відповідно до ст.3 Закону України Про амністію у 2016 році.

Так, згідно зі ст.3 Закону України Про амністію у 2016 році звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Чортківського районного суду слід скасувати, а клопотання засудженого про застосування амністії слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, Законом України Про амністію у 2016 році", колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Чортківського районного суду від 30 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році - скасувати.

На підставі ст. 3 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання, призначеного вироком Монастириського районного суду від 30 червня 2017 року.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2