АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2267/17 Справа № 201/9297/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

розглянувши 21 грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0000532 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оленівка Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Цхінвалі Південна Осетія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -
було повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляції:

- прокурор, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує що ухвала суду першої інстанції, підлягає скасуванню у зв`язку з допущеним судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого засідання та ухвалення рішення про повернення обвинувального акту.

Вказує на те, що ОСОБА_7 є громадянкою України, народилась у с. Оленівка у с. Оленівка Козельщинського району Полтавської області та постійно мешкає на території Україні, має неповну середню освіту та вивчала українську мову. Відповідно до свідоцтва про неповну загальну середню освіту серії ПССС№008602 від 28.08.1997 (з додатком), долученим до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 було не лише, пройдено курс з української мови у вечірній загальноосвітній школі №1 м. Мелітополя, а і позитивно складено випускний іспит із зазначеного предмету.

Під час проведення досудового розслідування обвинувачена була під підпис ознайомлена з процесуальними правами. Однак, нею не було заявлено жодних клопотань про залучення перекладача, у зв`язку з не володінням або недостатнім володінням державною мовою.

Крім того, під час допиту у якості підозрюваної, який мав місце 14.06.2017 року, на питання слідчого щодо необхідності проведення слідчих дій за участю перекладача, ОСОБА_7 повідомлено про відсутність необхідності у цьому, оскільки вона розуміє і російську, і українську мову. Зазначений факт також підтверджується підписом останньої.

Також прокурор наголошує на той факт, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з 10 квітня 2015 перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 302, ч. 2 ст. 149 КК України (справа №203/2232/15-к). Разом з тим, під час судового розгляду зазначеного обвинувального акту, обвинуваченою ОСОБА_7 питання участі перекладача, а також не володіння нею державною мовою не підіймаються. Будь-яких клопотань з цього приводу обвинуваченою до суду заявлено не було.

Вказує на те, що судом першої інстанції упереджено та невірно зроблено висновок про те, що обвинувачена ОСОБА_7 не володіє державною мовою, що потягло за собою порушення права на захист останньої. Разом з тим, зазначена поведінка обвинуваченої спрямована на затягування судового розгляду кримінального провадження, та можливе уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст.302, ч. 2 ст. 303 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повернув прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, оскільки повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р. Частиною 2 ст. 52 КПК України передбачено, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту.

Обвинувачена явно не володіє українською мовою в обсязі необхідному для розуміння сутності висунутого обвинувачення, однак слідчий та прокурор під час досудового слідства не звернули на це уваги та не залучили захисника.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний має право користуватись послугами перекладача за рахунок держави, однак як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження та пояснень обвинуваченої в судовому засіданні, перекладача їй залучено не було.

За висновком суду першої інстанції визначені порушення, а також незалученням перекладача та захисника призвело до порушення права на захист обвинуваченої, яке не може бути усунуто під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки саме на стадії досудового слідства, через розуміння суті обвинувачення, сторона захисту має можливість реалізувати свої права зі збирання та подання доказів.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити надавши до суду завірену ним копію протоколу допиту підозрюваної від 14.06.2017 року та свідоцтва за неповну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_12 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який також заперечував проти апеляції прокурора, просив ухвалу суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що принесена апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК.

За положеннями частини другої статті 52 КПК України передбачено, обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні, щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту. Та згідно до пункту 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право користуватись послугами перекладача за рахунок держави.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 не володіє українською мовою, у зв`язку з чим їй судом була забезпечена участь перекладача у судовому засіданні.

В апеляційному суді, обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти доводів прокурора, вказуючи також на те, що вона не розуміє українську мову, оскільки навчалася в вечірній російській школі, з предмету українська мова має посередню оцінку і в повній мірі не розуміє цієї мови. Зауважила, що на досудовому розслідуванні слідчий і інші особи з нею спілкувалися тільки на російській мові, їй ніхто не роз`яснював її права на перекладача і захисника, змісту і суті обвинувального акту, викладеному українською мовою вона не розуміє.

Таким чином, вказані вище встановлені обставини свідчать про порушення права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист і підтвердження факту того, що, у зв`язку з недостатнім володінням нею українською мовою, їй не є зрозумілим суть обвинувачення, із чого судом зроблено висновок про неможливість призначення судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає фактичним обставинам, і встановленні недоліки обвинувального акту перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Сам факт наявності підпису на протоколі допиту в якості підозрюваної ОСОБА_7 та наявність посередньої оцінки за українську мову у свідоцтві за неповну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_12 , не спростовують стверджень останньої, що вона навчалася в російсько - мовній школі, рідною її мовою є російська, і тому вона не розуміє українську мову.

Слід зауважити, що необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист.

У даному випадку участь захисника з моменту набуття особою статусу підозрюваного відповідно до вимог ч.1 ст. 52 КПК України є обов`язковою і ігнорування його участі на досудовому розслідуванні є істотним порушенням кримінального процесуального закону і суттєвою перешкодою призначення судового розгляду, оскільки даний недолік не може бути виправлений наданням обвинуваченому юридичної допомоги пізніше, ні змагальним характером подальшого провадження. Така правова позиція закріплена в Рішенні Європейського Суду з прав людини від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»( п.58).

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», зазначено, що у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу, недоліки якого унеможливлюють призначення судового розгляду.

Рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а наявність обставин, які є підставою для повернення, позбавляють можливості суд першої інстанції належним чином провести судове засідання і прийняти судове рішення.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу_ Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року про повернення обвинувального акту прокурору, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
____________ __________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4