АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/764/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 січня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05.01.2018 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 03.02.2018 року включно в межах строку досудового розслідування щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді, при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя врахував конкретні обставини справи, що вказують на наявність достатніх підстав вважатиобґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень, існують передбачені законом підстави для продовження строку тримання під вартою останнього, заявлені ризики не зменшились та досудове розслідування ще не завершено.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді винесена із порушенням норм кримінально процесуального законодавства, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Захисник зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення прийнято з урахуванням тих же ризиків, що були при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 , оголошена підозра є необґрунтованою.

Також захисник стверджує, що протокол про затримання ОСОБА_6 не був складений, слідчим не був підписаний протокол обшуку, також під час протиправних дій поліцейських були отримані недопустимі докази внаслідок застосування психічного та фізичного насильства відносно підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12-864, відомості внесені до ЄРДР 10.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим слідством зазначається, що 08.10.2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись в м. Києві, в районі Дарницької площі неподалік кафе «Сад» побачивши автомобіль марки «Фольксваген поло» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . за кермом якого знаходився ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_10 за грошову винагороду відвезти його на житловий масив « Троещіна», на що останній погодився.

Приблизно о 02год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Милославська, біля під`їду №2 житлового будинках № 17-А ОСОБА_6 попросив зупинити автомобіль. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вийшли з салону автомобіля. Після чого приблизно о 02 год. 35 хв. між ними виник словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на вбивство, з корисливих мотивів з метою заволодіння майном ОСОБА_10 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки підозрюваний тримаючи в правій руці предмет схожий на ніж та почав наносити цілеспрямовані множинні удари в область обличчя, грудей та живота потерпілого. В процесі нанесення ударів ОСОБА_10 впав на асфальт. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 з метою приховання вчиненого злочину підняв тіло ОСОБА_10 , що не подавав ознак життя та помістив його на заднє сидіння автомобіля «Фольксваген поло».

В подальшому приблизно о 02 год. 45 хв. ОСОБА_6 розуміючи, що не має права на володіння та користування автомобілем «Фольксваген поло» д.н.з. НОМЕР_1 сів за кермо вказаного автомобіля та поїхав в село «Погреби». Де приблизно о 02 год. 55 хв. змінившись на узбіччі дороги на виїзді з м. Києва в сторону с. Погреби неподалік дорожнього знаку «Київ», на відстані приблизно 5 метрів з лівої сторони дороги, вийшов з автомобіля відкрив задні ліві двері та дістав груп ОСОБА_10 відтягнувши його від узбіччя дороги приблизно на 7 метрів. В подальшому з метою приховання тіла потерпілого, за допомогою трухлявих стовбурів замаскував його. Після чого приблизно о 03 год. 10 хв. сів за кермо автомобіля та поїхав за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 31-6, де і припаркував авто.

Крім того 11.10.2017 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись на стоянці за адресою: м. Київ, вул. Милославська. 31-6, в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до автомобіля «Фольксваген поло» д.н.з. НОМЕР_2 , відкривши ключем автомобіль, проник до салону звідки таємно викрав чуже майно, а саме: телефон марки «Айфон 6» ІМЕІ НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 15000 грн. Після чого з місця вчинення правопорушення намагався зникнути, але був помічений та в подальшому затриманий працівниками поліції, тобто то не довів злочин до кінця з причини що не залежали від його волі.

13.10.2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

05.12.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва строк тримання піл вартою продовжено до трьох місяців, тобто до 10.01.2018 року включно.

03.01.2018 року заступником прокурора м. Києва ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 4-х місяців.

03.01.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_9 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 03.02.2018 року включно в межах строку досудового розслідування.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовується тим. що строк тримання під вартою останнього закінчується 10.01.2018 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представилось можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, а саме:
1. Проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 ;
2. Проведення молекулярно-генетичних експертиз вилучених речей;
3. Проведення судової медико - криминалістинної експертизи одягу потерпілого;
4. Проведення автотоварозначої експертизи;
5. Проведення товарознавчої експертизи по викраденому мобільному телефону;
6. Проведення автотехічної експертизи;
7. Встановлення свідків подій та їх допит;
8. Виконати вимоги ст. 290 КПК України;
9. Складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
05.01.2018 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри не відповідають дійсності.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, які були встановлені судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та також встановлені під час розгляду обставин справи, а ризики на час вирішення клопотання про продовження строк тримання під вартою не змінилися та заявлені ризики не зменшилися.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та передбачає покарання в у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або ж довічного позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними та продовжують існувати. Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження тримання ОСОБА_6 під вартою.

Таким чином, твердження апелянта про невідповідність ухвали слідчого судді фактичним обставинам справи та однаковість заявлених ризиків під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів до уваги не приймає.

Також, при розгляді клопотання, слідчий суддя місцевого суду дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою.

Для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих дій, а саме: ряд експертиз, встановлення свідків подій та їх допит, а також процесуальних дій за участю підозрюваного.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Доводи захисника стосовно незаконних дій працівників поліції відносно ОСОБА_6 , колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки не входять до компетенції суду апеляційної інстанції.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 січня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 03 лютого 2018 року включно в межах строку досудового розслідування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ., залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3