Справа № 183/22/17
№ 1-кп/183/124/18
В И Р О К
іменем України
11 січня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне кримінальні провадження № № 0004601, 0003207 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із базовою середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.02.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 16.09.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 13.02.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений після відбуття покарання 08.12.2014 року,

- 17.02.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 125 ч. 1, ст. 125 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
19 жовтня 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який лежав на узбіччі дороги без свідомості. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в кишенях речей ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наклонився над ОСОБА_4 , який був без свідомості, і скориставшись безпораднім станом останнього, таємно викрав з його кишені мобільний телефон марки LG-X150 імеі НОМЕР_1 вартістю 2 550 гривень 60 копійок. Після цього ОСОБА_6 , присвоївши викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2 550 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_6 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також, 17 серпня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, через неогороджену ділянку будинку зі сторони балки, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. Далі ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на території вказаного домоволодіння проник через відчинені вхідні двері до господарського приміщення, звідки таємно викрав 10 листів оцинкованих з нержавіючої сталі розміром 1000х2000 мм, товщиною 2 мм, вартістю 1470 гривень. Після цього ОСОБА_6 склав викрадене ним майно на тачку та з місця скоєння злочину з викраденим майном пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1470 гривень.

Дії ОСОБА_6 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальних актах не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Давати показання відмовився зазначивши, що всі обставини викладені в обвинувальних актах відповідають дійсності, йому доповнити нічого. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 19.10.2016 року ввечері повертався з роботи додому, в проміжку часу з 19 по 20 годину вийшов з автобуса в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області та став на зупинці чекати автобус щоб доїхати до смт. Гвардійське, де він проживає. Через деякий час він побачив як біля кафе, яке знаходиться неподалік, якісь хлопці сваряться з дівчиною та хапають її за волосся, на що він зробив їм зауваження, і ці хлопці розійшлися. Після цього, не дочекавшись автобуса він пішки вирушив додому до смт. Гвардійське. Коли він йшов отримав сильний удар в область глаза від невідомої особи, яку він не бачив, від чого втратив свідомість. Прийшовши до тями виявив, що в нього з карману зник його мобільний телефон LG-X150. У нього був ще один мобільний телефон, за допомогою якого він зателефонував своїй дружині та за ним приїхали знайомі. За цим фактом від подав заяву до поліції та згодом в ломбарді викупив свій мобільний телефон за 800 гривень. Просив не призначати обвинуваченому суворе покарання.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілої ОСОБА_7 , яка звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, з приводу покарання обвинуваченого залишила це питання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановленою та доведеною, і його дії за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення слід кваліфікувати:

- по епізоду 19 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- по епізоду 17 серпня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив корисливі злочини середньої тяжкості та тяжкий, раніше неодноразово судимий і на шлях виправлення не став, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням обставин вчинення злочинів та їх наслідків, особи обвинуваченого, позиції потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за кожен із вчинених злочинів виключно у виді позбавлення волі, оскільки підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до повного відбуття покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року, остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_6 необхідно зарахувати в строк призначеного йому покарання згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 176,20 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 21 листопада 2017 року.

Зарахувати в строк покарання строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 21 листопада 2017 року по 11 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази:

1)мобільний телефон марки LG-X150 імеі НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити за належністю потерпілому;

2)копію договору фінансового кредиту під заставу № 8.26734/0 від 20.10.2016 року, предметом застави за яким є мобільний телефон марки LG-X150 імеі НОМЕР_1 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

3)4 листи оцинковані з нержавіючої сталі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити за належністю потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 5992-16 від 13.12.2016 року) у розмірі 176 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1