Справа № 464/4766/17
пр.№ 1-кп/464/314/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

секретар ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0002234 від 05.07.2017 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудженої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 05 липня 2017 року, близько 12.30 год., знаходячись у торговому залі магазину „Єва, що за адресою: м.Львів, пр. Ч.Калини, 36 , шляхом вільного доступу, таємно викрала зі стелажа туш для вій „Буржуа Вольюм Гламур ефект Пуш АП, вартістю 151,63 грн., у кількості 1 шт., туш для вій „Буржуа Вольюм Ревел обєм та розділення, вартістю 156,72 грн., у кількості 1-шт., туш для вій „Бюті Фул Вольюм екстримальний обєм, вартістю 136,42 грн, у кількості 1-шт., туш для вій „Макс Фактор Фейлс Лаш Ефект Фьюжн, вартістю 199,01 грн., у кількості 1-шт., туш для вій „Лореаль ефект мільйона вій Со Кутюр, вартістю 187,10грн., у кількості 1-шт., на загальну суму 830,88 грн., які належать ТзОВ „РУШ магазин „Єва та направилась до кас, щоб розплатитись за решту товару, який вона складала у корзину. В подальшому, проходячи через касу вказаного магазину здійснила оплату лише за лак для нігтів та серветки дитячі, а за інше викрадене майно оплати не провела, проте свого злочинного наміру не довела до кінця, з причин що не залежали від її волі, оскільки при виході з вказаного магазину була затримана працівниками вказаного магазину. Своїми діями, ОСОБА_4 намагалась заподіяти магазину ТзОВ „РУШ магазин „Єва матеріальних збитків на суму 830,88 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена винною себе у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), визнала повністю, пояснення дала аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначила, що у неї на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, гроші їй були потрібні на продукти харчування. У вчиненому щиро розкаялася, ствердила, що усвідомила протиправність скоєного, просить її суворо не карати та застосувати до неї ЗУ „Про амністію у 2016 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України є вірною, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину особу винної, яка позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щире каяття. Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним призначити їй покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши її від покарання, оскільки вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від призначеного покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення 05.07.2017, яке віднесено законодавцем до середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлена батьківських прав, має неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: