УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7122/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.
Покладено на ОСОБА_8 обов?язки:
1)заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , застосувавши електронні засоби контролю;
2)прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
5)в разі наявності здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Органами досудового розслідування 07 вересня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на два місяця. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що перевіряючи доводи слідчого у клопотанні, слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_8 не має, а доводи, викладені прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Прокурор у кримінальному провадженні, в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, що в подальшому може змусити їх змінити свої показання. Крім того вказує, що існує можливість спроби знищення, підробки або спотворення ним речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, підозрюваного та захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Колегія суддів вважає помилковими висновки суду про те, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не доведено обставин, які б виправдовували застосування щодо підозрюваного такого винятково суворого запобіжного заходу, як взяття під варту, а тому вважає, що суд прийняв неправильне рішення про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та поклавши на нього зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, суд не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, дані, що характеризують особу підозрюваного та дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.
Як наслідок, суд своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_8 у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо прокурор чи слідчий доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, і за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, під загрозою тяжкості покарання останній може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків визначених п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на обставини, які встановлені в ході досудового розслідування, колегія суддів вважає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів визначених кримінальним процесуальним кодексом України є неможливим.
Грунтуючись на даних встановлених під час досудового розслідування колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира при відмові у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не враховано усі обставини наведені у клопотанні.
Незважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, має постійне місце проживання, одружений, утримує неповнолітню дитину, це не виключає можливості застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 08.09.2017 року щодо ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.11.2017 року із внесенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 50 520 грн.
Заставу внести на відповідний рахунок.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покласти такі обов`язки:
1.Прибувати до слідчого СУ ГУНП в Житомирській області та прокурора в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження, за першим викликом на визначений ними час та суду за кожною вимогою.
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи.
У разі невиконання вказаних вище обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді :