Справа № 307/619/18
Провадження № 1-кс/307/227/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2018 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів провадження за клопотанням представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

в с т а н о в и в :
До суду із вказаним клопотанням звернувся представник ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, мотивуючи її тим, що в провадженні органу досудового розслідування СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 07.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження та користування, а саме: лісо продукцію породи ялина в кількості 74 штуки, з них стовбурів довжиною 8 метрів 25 штук, та довжиною 6 метрів 49 штук.

06.03.2018 р. близько 8 год. працівниками УЗЕ ГУНП в Закарпатській області, в с. Нересниця по вул.. Грушевського було виявлено вантажний автомобіль марки «Урал», під керуванням громадянина ОСОБА_7 , який перевозив деревину породи ялина з документами на вантаж, які викликають сумнів. Під час огляду місця події по даному факту встановлено, що на автомобілі марки «Урал», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп державний номерний знак НОМЕР_2 знаходяться лісоматеріали породи ялина.

Згідно товаро-транспортної накладної ЗБК № 591799 від 05.03.2018 р. виданої Турбатським лісництвом в особі майстра лісозаготівлі ОСОБА_8 на вданому транспортному засобі знаходиться деревина в кількості 54 штуки, загальним об`ємом 21,770 м.куб., довжина стовбурів 6 м. у кількості 43 штуки та 8 м. у кількості 11 штук.

Вважає, дану постанову слід скасувати виходячи з наступного.

Відповідно договору купівлі-продажу необробленої деревини № 61/61/1 кв- о/18 від 07.12.2017 року продавець ДП "Брустурянське ЛМГ" в особі директора ОСОБА_9 та з одного боку та Покупець Приватне підприємство "Ясінь" в особі ОСОБА_6 уклали цей договір про те, що за результатами проведення торгів основного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі І кварталу 2018 року, який відбувся 05-06.12.2017 року, Продавець передає у власність на умовах франко склад не оброблену деревину за номерами лотів, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов що визначені в договорі.

Також до даного договору 02 січня 2018 року була укладена додаткова угода № 1 про узгодження відпуску лісопродукції.

Крім того, відповідно до платіжного доручення № 422 від 23.02.2018 року на підставі якого ПП "Ясінь" (директор ОСОБА_6 ) перерахувало на рахунок Брустурянського ЛМГ кошти у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень) за лісопродукцію.

Отже вважає, що ПП "Ясінь" на законних підставах придбало відповідну лісопродукцію.

гідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці обставини судом не перевірялись. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тому просить суд скасувати арешт на тимчасово вилучене майно а саме: лісо продукцію породи ялина в кількості 74 штуки, з них стовбурів довжиною 8 метрів 25 штук, та довжиною 6 метрів 49 штук та повернути тимчасово вилучене майно на зберігання директору ПП "Ясінь" ОСОБА_6 .

В судовому засіданні предстаник ОСОБА_5 клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили відносно задоволення клопотання стверджуючи. Що арешт на майно накладено обґрунтовано.

За слухавки учасників процесу та дослідивши матеріали скарги слідчим суддею встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 07.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 14.03.2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження та користування, а саме: лісо продукцію породи ялина в кількості 74 штуки, з них стовбурів довжиною 8 метрів 25 штук, та довжиною 6 метрів 49 штук.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду - судом.
У частині другій вказаної статті цього Кодексу зазначено про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Беручи до уваги те, що захисником в судовому засіданні доведено, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту на вказане вище майно у спосіб заборони його відчудження та користування, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання слід задовольнити та скасувати арешт на зазначене майно та накласти арешт на нього у спосіб заборони відчуження та передати його на відповідне збереження ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.132, 170-174, 309, 369 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018р. в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження та користування, а саме : лісопродукцію породи ялина в кількості 74 штуки, з них стовбурів довжиною 8 метрів 25 штук та довжиною 6 метрів 49 штук.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: лісопродукцію породи ялина в кількості 74 штуки, з них стовбурів довжиною 8 метрів 25 штук та довжиною 6 метрів 49 штук, у спосіб заборони відчуження та передати його на відповідне збереження ОСОБА_6 .

Повний текст ухвали проголошено 06.04.2018 р. о 08.55 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1