Справа № 279/1980/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень по кримінальному провадженню №0000152 відносно ОСОБА_4 за ст.187 ч.2 КК України, ОСОБА_5 за ст.187 ч.2,309 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст.187 ч.2 КК України, ОСОБА_5 за ст.187 ч.2,309 ч.2 КК України.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою закінчується 23.02.2018 року, до вказаної дати закінчення судового розгляду неможливо.
Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор клопотав про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинились, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив під час іспитового строку, перебуваючи на волі він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки такі дії вже мали місце, тому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні вказаного клопотання покладається на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти подальшого утримання обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", "Чанєв проти України", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даний час по кримінальному провадженню всі докази зібрані, проведено всі необхідні слідчі дії, відсутні докази, які б свідчили про спробу обвинуваченим ОСОБА_5 ухилитися від слідства та суду, а також можливого впливу на потерпілого чи свідків, оскільки сам потерпілий не підтвердив в попередньому судовому засіданні, що на нього обвинуваченим ОСОБА_5 чи його захисником ОСОБА_7 здійснювався вплив, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, має родину, тому є підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт, оскільки заявлені прокурором ризики належним чином не підтверджені відповідними доказами.
При цьому, судом на час розгляду вказаного клопотання враховується те, що обвинувачений ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває під вартою, що становить 2 роки, розгляд даного кримінального провадження триває значний період часу, його повторний судовий розгляд після скасування вироку апеляційною інстанцією тільки розпочато, одна лише підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, не зважаючи на його тяжкість, з метою недопущення порушення права на свободу, гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи положення КПК України щодо сукупного строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає, за доцільне змінити обраний запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, яким може бути забезпечена належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 , що узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини.
Керуючись ст.ст.176-178,181,194,196,197,201 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці до 22.04.2018 року, включно, звільнивши його з-під варти негайно із залу суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою суду до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає м.Коростень Житомирської області без дозволу суду, та повідомляти про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілим, іншим обвинуваченим та свідками.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Зобов`язати Коростенський ВП ГУНП України в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , про що повідомити Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.
Контроль за виконанням ухвали в частині дотримання домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 покласти на КоростенськийВП ГУНП в Житомирській області.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити до СІЗО УВП №8 м.Житомир, Коростенський ВП ГУНП України в Житомирській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1