Справа № 755/4850/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08 січня 2017 року за № 0016882 за обвинуваченням:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.08.2001 року Харківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 09.09.2002 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 29.12.2004 року умовно-достроково на строк 1 рік 5 місяців 10 днів;

- 23.11.2006 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 10.10.2007 року умовно-достроково на строк 4 місяці 27 днів ;

- 30.09.2010 року Печерським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 03.07.2014 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 25.06.2014 року, з заміною невідбутої частини покарання на 240 годин громадських робіт, 01.10.2014 року відбув покарання у виді громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 04.12.2014 року о 13.00 год., ОСОБА_14 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку з квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, він з`єднався за допомогою свого мобільного телефону до мережі Інтернет та зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_14 , зателефонував потерпілому ОСОБА_15 і домовився про зустріч та подальшу оренду вищевказаної квартири. Приїхавши за вищевказаною адресою ОСОБА_14 , після огляду приміщення квартири сплатив потерпілому грошові кошти за добу проживання в зазначеній квартирі та отримав від неї ключі від замків вхідних дверей. Після цього ОСОБА_14 продовжуючи діяти відповідно до свого злочинного умислу, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, 04.12.2014 року приблизно о 22.00 годині таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: телевізор «Panasonic» вартістю 10000 гривень 00 копійок, телевізор «Sony» вартістю 7000 гривень, люстру «МА00996С» вартістю 1395 гривень 93 копійки, люстру «МР4350/12» вартістю 1297 гривень 00 копійок, які виніс з квартири та завантажив у багажне відділення викликаного вантажного автомобіля та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Повторно таємно викравши вище вказане чуже майно ОСОБА_14 , завдав своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 19692 гривень 93 копійки.
Крім того, 25.12.2014 року о 12.00 год. ОСОБА_14 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку з квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, він з`єднався за допомогою свого мобільного телефону до мережі Інтернет та зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_14 , зателефонував потерпілій ОСОБА_16 і домовився про зустріч та подальшу оренду вищевказаної квартири. Приїхавши за вищевказаною адресою ОСОБА_14 , після огляду приміщення квартири сплатив потерпілій грошові кошти за добу проживання в зазначеній квартирі та отримав від неї ключі від замків вхідних дверей. Після цього ОСОБА_14 продовжуючи діяти відповідно до свого злочинного умислу, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, 25.12.2014 року приблизно о 19.00 годині таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_16 , а саме: телевізор «Philips» вартістю 4150 гривень 00 копійок, телевізор «Toshiba» вартістю 4150 гривень 00 копійок, праску «Philips» вартістю 450 гривень 00 копійок, які виніс з квартири та завантажив у багажне відділення викликаного вантажного автомобіля та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Повторно таємно викравши вище вказане чуже майно ОСОБА_14 , завдав своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 8750 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_14 , в період часу з 16:00 години 13.01.2015 до 10:00 години 14.01.2015, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , яку тимчасово орендував у ОСОБА_17 , помітив в приміщеннях кімнат квартири два телевізори марки «TV LCD 32 В RAVIS LED-32C2000B» та вирішив таємно, повторно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_14 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не слідкує та не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_17 , а саме два телевізори марки «TV LCD 32 BRAVIS LET-32C2000B», вартістю 3500 гривень кожен, загальною вартістю 7000 гривень. Таємно викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_14 з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 7000 гривень.

Крім того, 16.01.2015 року о 14.00 год. ОСОБА_14 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку з квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, він з`єднався за допомогою свого мобільного телефону до мережі Інтернет та зайшов на сайт «doba.ua», де в розділі оголошень про здачу квартир в оренду подобово з метою скоєння крадіжки чужого майна обрав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_14 , зателефонував потерпілій ОСОБА_10 та домовився про зустріч та подальшу оренду вищевказаної квартири. Приїхавши за вищевказаною адресою ОСОБА_14 , після огляду приміщення квартири сплатив потерпілій грошові кошти за добу проживання в зазначеній квартирі та отримав від неї ключі від замків вхідних дверей. Після цього ОСОБА_14 продовжуючи діяти відповідно до свого злочинного умислу, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, 16.01.2015 року приблизно о 20:00 год., таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: телевізор «Thomson» вартістю 5100 гривень 00 копійок, який виніс з квартири та завантажив у багажне відділення викликаного вантажного автомобіля та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Повторно таємно викравши вище вказане чуже майно ОСОБА_14 , завдав своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5100 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, за ч. 3 ст. 185 КК України фактичні обставини визнав, проте не погодився з кваліфікацією його дій та показав, що 04.12.2014 року винайняв житло за адресою: АДРЕСА_3 , де і проживав. Вони зустрілися з власником даної квартири, домовились про оренду квартири на добу, передав гроші власнику за це, власник передав йому ключі, після чого увечері в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. За даною адресою вчинив крадіжку двох телевізорів, двох люстр, якими розпорядився на власний розсуд, за даним епізодом свою провину визнає частково, а саме визнає обставини, проте не визнає кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, в скоєному щиро кається.
Крім того, 25.12.2014 року винайняв житло за адресою: АДРЕСА_4 , де і проживав. Він зустрівся з власницею даної квартири, домовились про оренду квартири на добу, передав гроші власниці, власниця передала йому ключі, після чого коли перебував в даній квартирі в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. За даною адресою вчинив крадіжку двох телевізорів та праски, якими розпорядився на власний розсуд, за даним епізодом свою провину визнає частково, а саме визнає обставини, проте не визнає кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, в скоєному щиро кається.
Крім того, 13.01.2015 року винайняв житло за адресою: АДРЕСА_7 , де і проживав. За даною адресою вчинив крадіжку двох телевізорів, якими розпорядився на власний розсуд. Вказав, що власник квартири передав йому ключі добровільно, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, за даним епізодом свою провину визнає в повному обсязі та щиро кається у скоєному.
16.01.2015 року винайняв житло за адресою: АДРЕСА_6 , де і проживав. За даною адресою вчинив крадіжку телевізора, яким розпорядився на власний розсуд. Вказав, що метою оренди квартири було саме проживання в ній, а умисел щодо вчинення крадіжки з`явився вже пізніше, за даним епізодом свою провину визнає частково, а саме визнає обставини, проте не визнає кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, в скоєному щиро кається.
Допитані з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання наступні потерпілі.
Потерпілий ОСОБА_15 суду показав, що 04.12.2014 року йому на мобільний телефон зателефонував чоловік та спитав щодо оренди квартири, після чого вони домовились про зустріч. Коли зустрілись зайшли до його квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , окрім цього повідомив обвинуваченого, що в коридорі наявні камери відеоспостереження. Домовившись про оренду, віддав ключі від квартири обвинуваченому, останній сплатив кошти за оренду, після чого він пішов додому. Через деякий час по камерам він побачив, що обвинувачений виносить з квартири телевізор. Він йому зателефонував та запитав де він саме перебуває, на що останній повідомив, що не вдома та передзвонить. Коли він прийшов до квартири, то побачив, що там були перекидані речі, викручені лампи, які знаходились на стелі. Після цього він зателефонував обвинуваченому, хотів запропонувати повернути його речі, проте телефон був вимкнений. Вказав, що ключі від квартири назад не отримав, було повернуто тільки дві люстри. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 75 214 гривень 51 копійки та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень підтримує в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що станом на 16.01.2015 року здавала квартиру за адресою: АДРЕСА_8 подобово. В той день їй зателефонував чоловік та виявив бажання винайняти її квартиру, вони домовились про зустріч, після чого він сплатив 650 гривень за добу оренди, вона переписала його данні з паспорту та віддала ключі від квартири. Коли вранці наступного дня прийшла до квартири, то побачила, що зникли речі, а саме телевізор, мікрохвильова піч, скляний стіл, тумба-пуфік, комплект постільної білизни, літня ковдра, новорічна гірлянда. Цивільний позов, заявлений на суму 13 400 гривень підтримує в повному обсязі.
Аналізуючи та досліджуючи показання обвинуваченого й потерпілих, наявні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_14 доведена виходячи з наступного.
Щодо злочину стосовно потерпілого ОСОБА_15 судом були досліджені наступні документи.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.12.2014 року (т. 3 а.с. 16), складеного о/у ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 , потерпілий ОСОБА_15 повідомив, що 04.12.2014 року по АДРЕСА_3 виявив крадіжку особистих речей.
Відповідно протоколу огляду місця події від 05.12.2014 року (т. 3 а.с. 29-35), складений слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_19 , в присутності двох понятих, потерпілого, та ілюстративної таблиці до протоколу огляду, вбачається, що проведено огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та зафіксовано в кімнаті №1 відсутність телевізора, дві люстри, виявлено та вилучено три сліди папілярних узорів; в кімнаті №2 виявлено відсутність телевізора.
Відповідно протоколу огляду місця події від 06.12.2014 року (т. 3 а.с. 37-41), складений слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_20 , в присутності двох понятих, потерпілого, та ілюстративної таблиці до протоколу огляду, вбачається, що проведено огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та виявлено в кімнаті №1 праворуч від входу розміщується кутовий диван білого кольору, на якому наявне пошкодження у вигляді розриву матеріалу термічним шляхом, також праворуч від входу до кімнати на стінці наявні два отвори з-під кріплення вимикачів люстр, які на момент огляді відсутні, на стіні наявне кріплення-підставка для телевізора. На лівому передньому краю даної підставки виявлено пошкодження у вигляді сколу скла. Поряд з підставою знаходиться декоративна полиця, яка має пошкодження у вигляді сколу ЛФП у верхній частині. На місці кріплення підставки для телевізора на стіні наявне пошкодження шпалер у вигляді розривів. На стіні наявні отвори для кріплення телевізора та чотири отвори з-під кріплення люстри, яка на момент огляду відсутня. Біля вікна виявлено штори, які мають пошкодження верхній частині у вигляді розривів. При огляді кімнати №2 було встановлено, що ліворуч від входу на стіні прикріплена декоративна полиця, ліве крайнє кріплення якої має пошкодження у вигляді подряпин та відсутності верхньої її частини. На стелі кімнати наявні отвори для кріплення люстри, яка на момент огляду відсутня. На протилежній стіні виявлено кріплення для телевізора, яке має пошкодження у виді відсутності його частини. При огляді приміщення кухні було встановлено, що ліворуч від входу стоїть холодильник, до дверцят якого прикріплена декоративна стільниця, яка має пошкодження у вигляді сколів ЛФП. При огляді приміщення туалету виявлено, що унітаз має пошкодження у вигляді зриву з місця свого кріплення, також було виявлено, що декоративні металеві кільця допоміжного освітлення в кількості 2 штук мають пошкодження у вигляді повного та часткового руйнування кріплень. Так само під час огляду в квартирі виявлено DVD диск з відеозаписом крадіжки, яка відбулась у дані квартирі в період з 04.12.2014 року по 05.12.2014 року.
Відповідно довідки ПТЗТ «Скарбниця» №48/17254 від 15.12.2014 року (т. 3 а.с. 66-67), ОСОБА_14 звертався до ломбардних відділень ПТЗТ «Скарбниця» з приводу закладу майна, а саме: 06.12.2014 року щодо закладу телевізора «TV LCD 42 Panasonic TH R42PY70», серійний №7630174, телевізора «TV LCD 26 Sony KDL-26S3020», серійний №9600050.

Відповідно до висновку експерта №1998 від 25.12.2014 року (т. 3 а.с. 57-64) при судовій трасологічній експертизі (дактилоскопічні дослідження) досліджений слід пальця руки №1 вилучений при ОМП 04.12.2014 року з квартири АДРЕСА_9 , є придатним для ідентифікації за ним особи, а сліди пальців №2,3 є непридатними для ідентифікації за ними особи. Слід пальця №1 залишений не громадянином ОСОБА_15 , а іншою особою.

Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року (т.3 а.с. 86-87), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, потерпілий ОСОБА_15 впізнав особу, зображену на фотознімку під №2, як таку, що орендувала в нього квартиру та викрала особисті речі. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року, під №2 зображений ОСОБА_14 .
Відповідно протоколу перегляду відеозапису від 19.02.2015 року (т. 3 а.с. 205), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, ОСОБА_14 , в приміщенні каб. №213 СВ Дніпровського РУ ГУМВС України м. Києві проведено перегляд відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої при вході до квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
Щодо злочину стосовно потерпілої ОСОБА_16 судом були досліджені наступні документи.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2014 року (т. 3 а.с. 96), складеного о/у ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_21 , потерпіла ОСОБА_16 повідомила, що 26.12.2014 року о 10 годині 00 хвилин по АДРЕСА_4 виявила відсутність побутової техніки.
Відповідно протоколу огляду місця події від 26.12.2014 року (т. 3 а.с. 100-103), складений слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_22 , в присутності двох понятих, та ілюстративної таблиці і схеми до протоколу огляду, вбачається, що проведено огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено три сліди папілярних узорів.
Відповідно до висновку експерта №234 від 02.02.2015 року (т. 3 а.с. 217-231) при судовій трасологічній експертизі (дактилоскопічні дослідження) досліджений слід пальця руки №1 вилучений з дверей ванної кімнати при ОМП в кв. АДРЕСА_10 , є не придатним для ідентифікації особи. Слід пальця №2, вилучений з дверей кімнати № НОМЕР_1 при ОМП в кв. АДРЕСА_10 , є придатним для ідентифікації особи. Слід пальця №2 залишений не ОСОБА_16 , а іншою особою.

Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року (т.3 а.с. 124-125), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, потерпіла ОСОБА_16 впізнала особу, зображену на фотознімку під №2, як таку, що викрав її особисті речі та представився ОСОБА_14 .. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року, під №2 зображений ОСОБА_14 .
Щодо злочину стосовно потерпілої ОСОБА_10 судом були досліджені наступні документи.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.01.2015 року (т. 3 а.с. 134), складеного о/у СКР ТВМ №4 Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_23 , потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що 17.01.2015 року о 11 годині 00 хвилин по АДРЕСА_6 квартирант ОСОБА_14 викрав телевізор, мікрохвильову піч та меблі.
Відповідно протоколу огляду місця події від 19.01.2015 року (т. 3 а.с. 138-141), складений слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_24 , в присутності двох понятих, та ілюстративної таблиці і схеми до протоколу огляду, вбачається, що проведено огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_6 , де виявлено та вилучено два сліди папілярних узорів.
Відповідно до висновку експерта №227 від 01.02.2015 року (т. 3 а.с. 144-149) при судовій трасологічній експертизі (дактилоскопічні дослідження) досліджений слід пальця руки №1 вилучений з дверей на балкон та слід пальця руки №2, вилучений з дверей до туалету, ванної кімнати при ОМП в квартирі АДРЕСА_11 , є придатними для ідентифікації особи. Слід пальця №1, вилучений з дверей на балкон та слід пальця руки №2, вилучений з дверей до туалету, ванної кімнати, залишені не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року (т.3 а.с. 161-162), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу, зображену на фотознімку під №2, як таку, що викрав речі з її квартири. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2015 року, під №2 зображений ОСОБА_14 .
Щодо злочину стосовно потерпілої ОСОБА_17 судом були досліджені наступні документи.

Відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2015 року (т. 4 а.с. 126), складеного о/у Солом`янського РУ ГУ МВС України ОСОБА_25 , потерпіла ОСОБА_17 повідомила, що 14.01.2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин по АДРЕСА_12 виявила відсутність двох телевізорів «Бравіс».
Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2015 року (т.4 а.с. 121-125), складеного слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_26 , при участі двох понятих, потерпіла ОСОБА_17 впізнала особу, зображену на фотознімку під №2, як таку, що орендувала в неї квартиру та зникла з двома телевізорами. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2015 року, під №2 зображений ОСОБА_14 .
Відповідно довідки ПТЗТ «Скарбниця» №231/3 від 27.03.2015 року (т. 4 а.с. 119-120), ОСОБА_14 звертався до ломбардних відділень ПТЗТ «Скарбниця» з приводу закладу майна, а саме: 13.01.2015 року щодо закладу телевізора марки «TV LCD 32 BRAVIS LET-32C2000B», серійний №G919A3YT2CE054292, телевізора марки «TV LCD 32 BRAVIS LET-32C2000B», серійний №Б/Н.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 04.02.2015 року (т. 3 а.с.196-198), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 12 години 00 хвилин по 12 годину 20 хвилин 04.02.2015 року проводився слідчий експеримент за участі ОСОБА_14 , який показав як викрав з квартири два телевізори, дві люстри та дрібні речі, які він вже не пам`ятає. Після чого вказав, що вчиняв аналогічні злочини в м. Києві за адресами по АДРЕСА_13 та по АДРЕСА_14 . Після чого 04.02.2015 року о 12 годині 30 хвилин проводився слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_14 вказав, як викрав телевізор, мікрохвильову піч, пуф та інші дрібні речі та вказав їх місце знаходження у квартирі Слідчий експеримент було зупинено о 12 годині 40 хвилин 04.02.2015 року. З 12 години 45 хвилин по 13 годину 00 хвилин проводився слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_4 , в якій ОСОБА_14 показав як з вказаної квартири викрав два телевізори, стільці та інші дрібні речі, які він не пригадує, вказав на їх місцезнаходження у квартирі.
Відповідно протоколу перегляду відеозапису від 19.02.2015 року (т. 3 а.с. 203-204), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_20 , за участі двох понятих, ОСОБА_14 , в приміщенні каб. №213 СВ Дніпровського РУ ГУМВС України м. Києві проведено перегляд відеозапису слідчого експерименту, який був проведений 04.03.2015 року за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_4 .
Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні згідно ст. 91 цього Кодексу, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Таким чином, зазначені висновки суд визнає належним і допустимим доказом.
Як наслідок, цими доказами в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України.
В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Дані докази узгоджуються як з показаннями потерпілих, так із показаннями обвинуваченого, який не заперечував факту проживання у вищезазначених квартирах та вчинення ним крадіжок.
Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вказав, що квартири за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_4 він винаймав подобово, вже мешкаючи в цих квартирах в нього виникав умисел на таємне викрадення чужого майна.

Потерпілий ОСОБА_15 та потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили той факт, що обвинувачений ОСОБА_14 винаймав у них квартири, окрім цього вони добровільно надали йому ключі.

Згідно до п. 22 постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

А тому, оцінивши в сукупності всі докази, досліджені в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до положень ст.17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок доведення винуватості особи поза розумним сумнівом, в тому числі, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь такої особи; аналогічні положення ст.62 Конституції України та приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами щодо потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , оскільки стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_14 у вчиненні саме таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникнення у житло, у зв`язку з чим дії ОСОБА_14 за цими епізодами підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.

Що стосується епізоду з потерпілою ОСОБА_17 , то дослідивши докази у справі, враховуючи визнання обвинуваченим за цим епізодом своєї вини в повному обсязі, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_14 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_14 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується формально позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_14 судом встановлено щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_14 судом не встановлено, суд виключає рецидив, оскільки наявна повторність, як кваліфікуюча ознака.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_14 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце реєстрації та місце проживання, неодружений, стан здоров`я, раніше судимий, позицію потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; кількість епізодів; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання у межах, установлених у санкцією ст. 185 ч. 2 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України суд не вбачає.

Стосовно цивільних позовів, заявлених потерпілими, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_15 до відповідача ОСОБА_14 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що форма та зміст цивільного позову не відповідає вимогам ЦПК України, тому позов слід залишити без розгляду.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 до відповідача ОСОБА_14 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, у судовому засіданні потерпіла/цивільний позивач пояснила, що матеріальна шкода в сумі 13 400 грн. 00 коп. складається з вартості викраденого майна, а моральна шкода в сумі 20000 грн. моральним потрясінням в результаті скоєння вказаного злочину.
Як вбачається зі змісту обвинувачення, у потерпілої ОСОБА_10 обвинуваченим викрадено телевізор «Thomson» вартістю 5100 гривень 00 копійок.

Цивільним позивачем не надано підтверджень того, що в неї були викрадені й інші речі, а саме мікрохвильова піч, скляний стіл, тумба-пуфік, комплект постільної білизни, літня ковдра з бавовни, новорічна гірлянда, та те, що ці речі коштують стільки, як зазначено в цивільному позові, а тому позов в цій частині є недоведеним і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування лише матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких умов позов ОСОБА_10 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід залишити без розгляду.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_14 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи у справі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 20.05.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з 20 травня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк його попереднього ув`язнення з 20 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ диск з відеозаписом з камер спостереження з коридору квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ диск з відеозаписом слідчого експерименту від 19.02.2015 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази три сліди папілярних узорів, які вилучені 04.12.2014 року при проведення огляду місця події; три сліди папілярних узорів, які вилучені 25.12.2014 року при проведення огляду місця події; два сліди папілярних узорів, які вилучені 19.01.2015 року при проведення огляду місця події зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_14 процесуальні витрати на проведення експертизи №1998 від 25.12.2014 року в сумі 393 грн. 12 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_14 процесуальні витрати на проведення експертизи №227 від 01.02.2015 року в сумі 393 грн. 12 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_14 процесуальні витрати на проведення експертизи №234 від 02.02.2015 року в сумі 393 грн. 12 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 5 100 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Суддя: