Справа № 644/ 1538 /18
н/п 1-в/644/ 256 /18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останні рази: 16.05.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 94 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 12 років позбавлення волі, звільненого 30.10.2008 року; 14.05.2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеженні волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 17.01.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 25.01.2017 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; засудженого 16.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуті покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 17.01.2017 року та вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання 16.11.2017 року, кінець строку відбування покарання 16.02.2021 року, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» (в редакції Закону України від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року).

Засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити. Справу просив розглядати без його участі.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував з тих підстав, що засуджений має дві судимості за вчинення умисного особливо тяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ст. 94 КК України (в редакції Закону 1960 року) та ч. 4 ст. 407 КК України.

Суд вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ ХВК №43, призначене на підставі вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2017 року яким йому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуті покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 17.01.2017 року та вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий: 1) 16.05.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 94 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 12 років позбавлення волі, звільненого 30.10.2008 року; 2) 14.05.2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеженні волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 3) 17.01.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 4) 25.01.2017 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Таким чином, ОСОБА_4 в силу ст. ст. 12, 89 КК України має дві судимості за скоєння умисного особливо тяжкого та тяжкого злочинів, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку за ст. 94 КК України (в редакції Закону 1960 року) та ч. 4 ст. 407 КК України.

Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно ч. 2 вказаної статті, судимість має правове значення в разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до положень вказаної статті, строки і правові наслідки судимості визначаються окремо щодо кожного злочину. При вчиненні кількох злочинів, судимість виникає щодо кожного із них, тобто особа може мати одночасно кілька судимостей. При цьому вони можуть відрізнятися за тривалістю і правовим змістом.

Відповідно до п. 8 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до п. 9 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч. 1 ст. 90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного та додаткового покарання.

Згідно ч. 5 вказаної статті, якщо особа, що відбула покарання до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на час розгляду заяви має дві непогашені судимості за вчинення умисного особливо тяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ст. 94 КК України (в редакції Закону 1960 року) та ч. 4 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 9, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1