УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,прокурора ОСОБА_4 , представника ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання останньої про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання представника ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» про скасування арешту майна, а саме: земельної ділянки площею 0,3454 га з кадастровим номером :01:028:0105, розташованої за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді зі встановленням обмеженням у вигляді заборони відчуження, вирубки дерев та проведення будівельних робіт; земельної ділянки площею 0,4597 га з кадастровим номером :01:028:0106, розташованої за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-ж, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді зі встановленням обмеженням у вигляді заборони відчуження, вирубки дерев та проведення будівельних робіт.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року було накладено арешт на вказані земельні ділянки, які належать Ірпінській міській раді, де проводить будівельні роботи ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП». Далі, відповідно до змісту клопотання, ухвала слідчого судді є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим особа, яка подала клопотання просить задовольнити вказане клопотання та скасувати згаданий арешт.

В судовому засіданні представник ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» ОСОБА_5 подане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення згаданого клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання та окремих матеріалів кримінального провадження, наданих прокурором, Баришівським ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002779 від 18 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України.
Далі, як встановлено в суді, 20 березня 2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, в рамках кримінального провадження, яке було об`єднано з кримінальним провадженням № 0002779, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3454 га з кадастровим номером :01:028:0105, розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді зі встановленням обмеження у вигляді заборони відчуження, вирубки дерев та проведення будівельних робіт; земельну ділянку площею 0,4597 га з кадастровим номером :01:028:0106, розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-ж, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді зі встановленням обмеження у вигляді заборони відчуження, вирубки дерев та проведення будівельних робіт, при цьому мета такого арешту, як вбачається зі змісту ухвали, є збереження цих земельних ділянок, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
В той же час, дослідивши матеріали, надані прокурором у судовому засіданні, слідчий суддя не виявив обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт на яке представник ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» просить скасувати, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не надано достатніх даних на підтвердження того, що вказані земельні ділянки, які належить Ірпінській міській раді, були об`єктом протиправних дій.
Більше того, як вбачається з матеріалів клопотання, ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» являється володільцем арештованих земельних ділянок, зокрема використовує їх для будівництва на підставі договору суборенди земельної ділянки №39 від 28.07.2015, а також договору суборенди земельної ділянки №38 від 28.07.2015, при цьому самі будівельні роботи здійснюються за наявності Декларацій про початок виконання будівельних робіт № КС 88 від 28 вересня 2016 року, КС 17 від 26 квітня 2017 року, КС 55 від 26 квітня 2017 року. Крім того, як пояснив прокурор в судовому засіданні, згадані договори суборенди, а також Декларації у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними не визнавалися.

Що стосується постанови слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 22 листопада 2016 року, якою вказані земельні ділянки визнано речовими доказами, то слід зазначити, що в цій постанові слідчий не навів обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що дане майно, яке перебуває у володінні ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП», відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу. Дана постанова містить лише виклад фактичних обставин справи та вказівку на ст. 98 КПК України, критеріям якої («предмет кримінального правопорушення…»), на думку слідчого, відповідають вказані ділянки.
Крім того, об`єктивних даних, які б свідчили на даний час про наявність правових ознак щодо відповідності майна, яким володіє ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП», зокрема земельних ділянок, визначеним процесуальним законом критеріям, передбаченим положеннями ст. 170 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, як і не доведено цього прокурором в судовому засіданні.

В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на те, що в судовому засіданні також не встановлено жодних обставин щодо того, що земельні ділянки, підлягають конфіскації у вказаної юридичної особи, при цьому не отримано в суді відомостей щодо повідомлення будь-кому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0002779.
Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на переконання слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо земельних ділянок, які перебувають у володінні ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП», та належать Ірпніській міській раді, у вигляді арешту майна, на даний час є необґрунтованими, а відтак, арештнакладений на них підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» про скасування арешту майна, накладеного на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:028:0105 та :01:028:0106 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року на наступне майно: земельну ділянку площею 0,3454 га з кадастровим номером :01:028:0105, розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді зі встановленням обмеженням у вигляді заборони відчуження, вирубки дерев та проведення будівельних робіт; земельну ділянку площею 0,4597 га з кадастровим номером :01:028:0106, розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-ж, яка на праві комунальної власності належить Ірпінській міській раді, скасувавши пов`язані з арештом обмеження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1