Справа № 761/7711/17
Провадження №1-кп/761/1191/2017
В И Р О К
іменем України
19 вересня 2017 року

Шевченківський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плисецьке Васильківського району Київської області, громадянина України, інваліда 3 групи, не працюючого, не одруженого, із середньо- спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
23.10.2003 року вироком Васильківського районного суду Київської області за ч.3 ст.185,ст.75 до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на два роки,
06.08.2004 року вироком Васильківського районного суду Київської області за ч.2 ст. 186,ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі звільнився 23.05.2007 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів,
19.03.2013 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2016 року під №0012121,-
В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. З цією метою він розробив злочинний план, який полягав у тому, що ОСОБА_4 зателефонує своєму знайомому чоловікові, а саме - ОСОБА_6 , та домовиться про зустріч, в ході якої відкрито викраде чуже майно та зникне з місця вчинення кримінального правопорушення. З метою відвернення уваги потерпілого від своєї особи ОСОБА_4 звернувся за допомогою до наглядно знайомого ОСОБА_7 з проханням зустріти ОСОБА_8 близько 20 години 20 хвилин 27 вересня 2016 року поблизу станції метрополітену «Сирець», що розміщена за адресою: м. вул. Щусєва, 55, та провести останнього до лісопаркової зони, яка знаходиться поблизу, де їх мав зустріти ОСОБА_4 , при цьому не повідомивши ОСОБА_7 про свої дійсні наміри.

27 вересня 2016 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_8 поблизу станції метрополітену «Сирець» по вул. Щусєва,55 в м. Києві і разом з ним направився до лісосмуги в заздалегідь визначене з ОСОБА_4 місце зустрічі. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи позаду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поза їх візуальним спостереженням, переконавшись, що за його злочинними ніхто не спостерігає, перебуваючи в лісосмузі біля станції метрополітену «Сирець» по вул. Щусєва, 55 в місті Києві, близько 20 години 25 хвилин, підбіг до ОСОБА_8 , після чого обхопивши останнього рукою за шию, зірвав з плеча рюкзак ОСОБА_9 , тобто ОСОБА_4 , повторно відкрито викрав чуже майно, а саме: планшет марки «Samsung» SM-T555 NZAASEK Galaxy Tab 9.7 16 GB 3 G вартістю 7 386 грн. 90 коп., карту пам`яті «Silicon Power Micro SDHC 32 GB» об`ємом 32 GB вартістю 213 00 коп., сім- карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка цінності для потерпілого не становить.

Всього ОСОБА_4 повторно відкрито заволодів майном ОСОБА_8 на загальну суму 7 599 грн. 90 коп., після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. В суді показав, що 27 вересня 2016 року у вечірній час в лісосмузі біля станції метрополітену «Сирець» по вул. Щусєва в м.Києві він підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_9 , обхопив його руками за шию, зірвав рюкзак, в якому знаходилися особисті речі потерпілого: планшет «Самсунг», вартість якого, зазначену в обвинуваченні разом з картою пам*яті 7 599 грн., він не оспорює, інші речі.
З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Потерпілий ОСОБА_9 в суді не заперечував дані щодо зазначеної вартості майна, яким заволодів ОСОБА_4 згідно обвинувачення, вказав, що на даний час майно йому не повернуто.

Заслухавши думку учасників судового провадження, показання в суді ОСОБА_4 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру майна, яким заволодів, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками повторного відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, які пом*якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує обставини, які пом*якшують, та відсутність таких, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до умисних корисливих тяжких кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, являється інвалідом третьої групи, не працює, не одружений, є особою молодого віку, а також обставини, в яких виховувався ОСОБА_4 , будучи сиротою, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, розміру заподіяної шкоди, яка не відшкодована потерпілому, суд вважає, що необхідним та достатнім буде призначити покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає відбуванню реально, у межах, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Підстав для застосування покарання, не пов*язаного з позбавленням волі, звільнення від відбування покарання з матеріалів судового провадження не убачається з урахуванням особи ОСОБА_4 , обставин вчинення умисного корисливого злочину повторно, відсутності даних про відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити покаранняу виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 вересня 2017 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув*язнення з 28 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015), з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання попереднє ув*язнення з 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону від 18.05.2017) з розрахунку один день попереднього ув*язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази - товарний чек № 9498793 від 21.07.2016, СД компакт диск з відеозаписом від 29.09.2016 з ломбарду «Скарбниця», ДВД компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 17.01.2017 з ОСОБА_4 , ДВД - компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 17.01.2017 з ОСОБА_9 залишити в матеріалах кримінального провадження, чохол від планшета, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити у власника ОСОБА_9 , мобільний телефон « LG» з сім-картою оператора «Київстар», переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити у власника ОСОБА_4 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1