Справа№751/6758/17
Провадження №1-в/751/484/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Чернігівської ВК №44 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії №44 клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :

03.10.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання та просила застосувати відносно неї положення ст. 1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як вона хворіє.

Представник Чернігівської виправної колонії №44 в судовому засіданні вказав, що відсутні підстави для застосування відносно засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.06.2014 року ОСОБА_5 була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 24.04.2014 року призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії № 44. Початок строку відбування покарання з 03.06.2014 року, а кінець строку 02.11.2018 року.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, які засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено вичерпний перелік осіб які підлягають звільненню згідно амністії, а саме: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Засуджена ОСОБА_5 просить звільнити її від відбування покарання згідно ст..1,4 Закону України «Про амністію у 2016 році» з тих підстав, що вона хворіє. Втім, матеріали особової справи засудженої ОСОБА_5 не містять довідок медичних установ про наявність у останньої захворювань на підставі яких можливо застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році».

Крім того, відповідно до п. „в ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів: за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 22.04.2013 року за ч.2 ст. 186 КК України засуджена до позбавлення волі терміном на чотири роки з випробувальним терміном на три роки; за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.06.2014 року за ч.2 ст.186 КК України засуджена до 4 років позбавлення волі, а також у матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 підпадає під перелік осіб, визначених у статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в України», положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 85, 86 КК України, ст. 336, 372, 537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити повністю.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1