АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/116/18 Справа № 711/9025/17 Категорія: ст.82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно

ОСОБА_8 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомиргород, Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на теперішній час відбуває покарання у Черкаській виправній колонії №62 на виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011р., яким визначено покарання у виді 13 років позбавлення волі,

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.11.2011р., ОСОБА_8 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.190, ч.1, 3 ст.358, ч.1 ст.185, ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання відраховано з 15.05.2010р. Вирок набрав законної сили 08.11.2011р.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2016р. в строк відбуття покарання зарахований період попереднього ув`язнення з 15.05.2010р. по 08.11.2011р. відповідно до ст.72 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 року, захисник засудженого ОСОБА_8 . ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати повністю та ухвалити нову, якою клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити в повному обсязі. Стверджує, що постановлена ухвала є незаконною з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та засудженого про задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора про заперечення апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011р. зміненого ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.11.2011р., ОСОБА_8 визнано винним у вчинені злочинів передбачених ч.1, 2 ст.190, ч.1, 3 ст.358, ч.1 ст.185, ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 15.05.2010р. Вирок набрав законної сили 08.11.2011р.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 16.02.2016р. в строк відбуття покарання зарахований період попереднього увязнення з 15.05.2010р. по 08.11.2011р. відповідно до ст.72 КК України.

Отже початок строку відбування покарання 15.05.2010р., кінець строку 22.12.2021р..

Згідно матеріалів особової справи засуджений відбував покарання в різних виправних установах. Так, під час утримання в СІЗО м. Черкаси порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. В Черкаській виправній колонії №62 відбуває покарання з 25.11.2011р., де характеризується посередньо. Три рази допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав 3 стягнення, які на даний час знято в установленому законом порядку. Встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується лише під контролем адміністрації. В період часу з листопада 2011р. по вересень 2017р. був працевлаштований на різних дільницях установи, до праці ставився сумлінно, за що отримав 10 заохочень. На даний час працює різноробочим в дільниці «Майстерня».В 2016р. закінчив навчальний центр при установі і отримав диплом «повара».

Згідно ч.5 ст.12 КК України, один із злочинів, за який був засуджений, є особливо тяжкий злочин і на момент розгляду клопотання відбув понад двох третин покарання призначеного судом.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002р. за №2, головною умовою при прийнятті рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Неухильне дотримання умов та правил поведінки під час відбування покарання є обовязком всіх засуджених (ст.9 КВК України), але не є безумовним свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки такі обставини мають оцінюватись в сукупності з іншими: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.

Таким чином, характеристика особи засудженого ОСОБА_8 , його вік, стан здоровя, наявність стягнень та заохочень, отриманих під час відбування покарання, спосіб життя та поведінка свідчать про певні позитивні зміни у його свідомості, але зазначені зміни не мають стабільного характеру. Засуджений дотримується правил поведінки лише під контролем представників адміністрації установи відбуття покарання, не приймає участі у суспільно корисному житті, не завжди робить для себе належні висновки на заходи виховного та профілактичного характеру, свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи, веде пристосовницький спосіб життя. За характером імпульсивний і не самоорганізований.

Дані особливості особистості засудженого підтверджуються наявними в матеріалах особової справи п`ятьма характеристиками і стали підставою для прийняття 27.07.2017р. комісією ЧВК №62 рішення про відмову у внесенні подання до суду про заміну покарання на більш м`яке.

Таким чином, вищевикладені обставини в їх сукупності не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому до нього не можуть бути застосовані положення ст.82 КК України.

Отже, місцевий суд постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , вірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш, а тому доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконною з підстав не відповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження є помилковими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :