Справа № 243/1274/18
Провадження № 1-кс/243/470/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року м. Слов`янськ
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді звернувся громадянин ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на обгрунтування якої зазначив, що з постановою слідчого ОСОБА_6 від 01.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002002 від 03.08.2017 року він не згоден оскільки під час досудового розслідування не було складено протоколу тимчасово вилученого майна та протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_7 .Крім того вказує, що відповідно до показань ОСОБА_7 від 08.02.2018 року в кримінальному проваджені ЄРДР № 0002002 від 03.08.2017 року вбачається невідповідність кількості належного йому майна, яке викрав ОСОБА_7 із тим яке було фактично йому повернуто слідчим. Вказує, що на підставі службової недбалості слідчого ОСОБА_6 зазначене викрадене майно не було зафіксовано в повному обсязі та не було в повному обсязі йому повернуто.
Крім того зазначає, що 28.02.2018 року його було викликано до прокуратури м. Слов`янськ де було запропоновано написати відповідну заяву про «закриття досудового розслідування ЄРДР № 0002002 від 03.08.2017 року».Однак зазначає, що відповідну заяву він написав в умовах істотного порушення прав людини, а саме порушення права на отримання юридичної допомоги, права на захист.
У зв`язку з вищевикладеним просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого СВ Слов?янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 ,від 01.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002002 від 03.08.2017 року.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги та просив слідчого суддю її задовольнити. При цьому не надав суду пояснень про обставини в підтвердження факту того, що до чи під час написання ним заяви про закриття кримінального провадження від 28.02.2018 року з боку працівників прокуратури чи інших правоохоронних органів на нього здійснювався будь який вплив або тиск, щодо написання заяви про закриття кримінального провадження № 0002002 від 03.08.2017 року. Не заперечував, що прокурором ОСОБА_5 йому роз`яснювалися його права як потерпілого та підстави закриття кримінального провадження з приводу крадіжки його майна.
Представник заявника, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги ОСОБА_3 , крім того зазначив що в нього з ОСОБА_3 під час
досудового слідства був укладений договір про надання правової допомоги який є чинним і на теперішній час і був чинним на час написання заяви ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження. Вказав, що обмежень у спілкуванні з ОСОБА_3 щодо даного кримінального провадження він не мав. Крім того вказав, що на теперішній час ведеться інше досудове розслідування за кримінальним провадженням з приводу неправомірних дій працівників поліції щодо неповернутої частини викрадених золотих виробів потерпілого. Пояснив, що зі скаргами до слідчого Слов`янського ВП щодо проведення відповідних слідчих дій, які ОСОБА_3 вважав здійснити за потрібне для повного розслідування оскаржуваного кримінального провадження ні він ні ОСОБА_3 - не зверталися.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги ОСОБА_3 , вказавши, що до нього на особистий прийом 28.02.2018 року звернувся ОСОБА_3 , який під час особистого прийому був ознайомлений у відповідності до вимог КПК України зі своїми правами як потерпілого. Також ОСОБА_3 був ознайомлений із правом та наслідками закриття кримінального провадження, що здійснюється у формі приватного обвинувачення. Після чого ОСОБА_3 виявив бажання та власноруч написав заяву про закриття кримінального провадження відносно його брата ОСОБА_7 , який скоїв у нього крадіжку. Крім того в судовому засіданні зазначив, що на теперішній час до ЄРДР внесено відомості щодо вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення пов`язаного із неповернутою частиною майна, яке належить ОСОБА_3 про що останній та його представник адвокат ОСОБА_4 були обізнані.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані докази та матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК, встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Щодо доводів скаржника про службову недбалість слідчого ОСОБА_6 , яка виразилася в тому, що викрадене в нього майно не було зафіксовано в повному обсязі та не було в повному обсязі йому повернуто, слідчий суддя зазначає наступне.

Під час судового засідання слідчим суддею встановлено та підтверджено як скаржником ОСОБА_3 так і його представником ОСОБА_4 , що 21 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду було зобов`язано слідчого Слов`янського ВП повернути ОСОБА_3 належне йому викрадене майно. В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не заперечували, що заявник отримав від слідчого ОСОБА_8 викрадене в нього майно, яке було визнано речовим доказом та повернуто на підставі ухвали слідчого судді.
У зв`язку з вищевстановленим слідчий суддя не приймає до уваги доводи скаржника про службову недбалість слідчого ОСОБА_6 , яка виразилася в тому, що викрадене в нього майно не було зафіксовано в повному обсязі та не було в повному обсязі йому повернуто, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Що стосується доводів заявника про те, що під час написання заяви про закриття кримінального провадження його було позбавлено права на отримання юридичної допомоги та права на захист, слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно норм чинного законодавства потерпілий може мати представника, який користується усіма його процесуальними правами, крім тих, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим. Представником потерпілого-фізичної особи може бути лише адвокат, внесений до Єдиного реєстру адвокатів України.
Матеріалами справи встановлено, що адвокат ОСОБА_4 на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_3 .
Відповідно до норм чинного законодавства представник потерпілого може діяти в кримінальному провадженні як поряд із потерпілим, так і замінюючи його, користуючись процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, за винятком права давати показання, права мати представника, права на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, права на забезпечення безпеки (якщо підстави для вжиття відповідних заходів стосуються особи потерпілого) та інших прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику за своєю природою. Права представника потерпілого є похідними від прав потерпілого, а повноваження представника обумовлені згодою потерпілого і повністю від нього залежать, вони визначені в законі і розширеному тлумаченню не підлягають.
Участь у кримінальному провадженні представника потерпілого не звужує процесуальних прав потерпілого (ч. 4 ст. 20 КПК), тому потерпілий, маючи представника, зберігає всі надані йому законом процесуальні права. Він може в будь-який момент відмовитися від представника і залучити до участі в кримінальному провадженні іншого представника. Кількість представників потерпілого законом не обмежується.
Аналіз вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства свідчить про самостійність та автономність потерпілого як у виборі представника так і у його зміні, а також в потребі реалізації повноважень цього представника, що закріплені в договорі про надання правової допомоги чи самостійному представленні своїх інтересів або захисті своїх прав.
Так під час судового засідання достовірно встановлено, що 28.02.2018 року громадянин ОСОБА_3 написав заяву на ім`я керівника Слов`янської місцевої прокуратури згідно якої просив закрити кримінальне провадження № 0002002 від 03.08.2017 року яке було розпочате за його заявою. Зазначив, що жодних претензій не має, однак має власні претензії до співробітників поліції, щодо кількості повернутого майна.

Написання даної заяви особисто ОСОБА_3 без участі адвоката ОСОБА_4 на думку слідчого судді було правом скаржника, оскільки в даному випадку він самостійно представляв свої інтереси, що не є порушенням в розумінні норм КПК України.

Крім того слідчий суддя враховує, що у відповідності до тих обставин, які були встановленні в судовому засіданні ніхто та жодним чином не перешкоджав ОСОБА_3 28.02.2018 року скористатися послугами свого адвоката та його не було обмежено у цьому праві жодним протиправним способом.

Підстави вважати, що дана заява була написана ОСОБА_3 під впливом чи наполяганням або із застосуванням насильства з боку прокурора у слідчого судді відсутні.

Згідно ст. 477 ч.1 п.3 КПК України ст. 185 (крадіжка) КК України відноситься до кримінальних правопорушень, які здійснюються у формі приватного обвинувачення, якщо вона вчинена чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, а в даному випадку братом потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 .

Юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає в тому, що воно ініціюється лише потерпілим від цього злочину, його законним представником чи представником. Роль держави полягає в тому, щоб провести досудове розслідування та здійснити правосуддя. Передбачені цією нормою статті Особливої частини КК визначають відповідальність за злочин, яким перш за все потерпілому спричинена моральна, фізична чи матеріальна шкода. Саме тому пріоритетне значення набуває захист здоров`я, свобод, прав та інтересів потерпілого. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.
Приймаючи до уваги, що 28.02.2018 року від потерпілого ОСОБА_3 надійшла заява про те, що він просить закрити досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002002 від 03.08.2018 року, яке скоїв його брат ОСОБА_7 та яких не будь претензій він до нього не має слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що слідчий ОСОБА_8 під час розслідування кримінального провадження № 0002002 від 03.08.2018 року здійснила збирання та дослідження доказів по справі, провела необхідні слідчі дії, яких було достатньо для встановлення об`єктивних обставин у справі.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена з урахуванням волевиявлення потерпілого, яке є визначальним у справах відкритих у формі приватного обвинувачення, з проведенням необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а тому скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.303КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слов?янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 01.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002002 від 03.08.2017 року відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1