справа № 208/46/18
№ провадження 1-кп/208/295/18
ВИРОК
Іменем України
26 січня 2018 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, згідно угоди про примирення з потерпілим -
ВСТАНОВИВ:
05.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.
Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:
05.10.2017 року, приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_5 , перебував у приміщенні кафе-бару «алан», що розташований за адресою: м. Кам`янське, площа 250-річчя міста 1, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_4 , і у подальшому почав разом з ним вживати алкогольні напої.
Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_8 побачив у Приходько мобільний телефон «Леново», після чого реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння цим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та розуміючи що ОСОБА_9 сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, попросив у останнього телефон для здійснення дзвінку. Отримавши від ОСОБА_9 мобільний телефон для здійснення дзвінку, ОСОБА_8 вийшов з приміщення зазначеного кафе-бару, залишив зазначене місце, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду у сумі 2 292 гривні.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим слідством за ст. 190 ч.1 КК України.
Обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
З змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України.
- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_8 роз`яснені і є йому зрозумілими.
В судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що у зазначений в обвинуваченні час та при визначених в обвинувальному акті обставинах, шляхом шахрайства викрав мобільний телефон у раніше знайомого потерпілого ОСОБА_9 . Телефон заклав у ломбард, а отримані гроші він використав на власні нужди. Йому соромно за вчинене. Щиро кається. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, тобто 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди при примирення.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив пояснення обвинуваченого. Підтвердив факт відшкодування збитків, факт підписання угоди та умов про примирення.
З пояснень обвинуваченого даних суду також вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнаним ним своєї вини, відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:
ОСОБА_8 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України та він у цьому винний.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, хоча його судимості і погашені. Відшкодування шкоди вважає здійсненим не самим ОСОБА_8 , а його батьками.
З зазначеними прокурором підставами по незатвердженню угоди про примирення, суд погодитись не може.
Згідно ст. ст. 88, 89 КК України, особа вважається раніше не судимої у разі засудження вироком суду зі звільненням від покарання, якщо протягом строку випробування відповідно до ст. 75 КК України, особа не вчинить нового злочину, або якщо рішення про скасування покарання з випробуванням не прийнято з інших підстав.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена, вважається такою, яка раніше злочин не вчиняла, покарання не відбувала. Така особа не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості, і є неприпустимим.
Зазначення прокурором про відшкодування майнової шкоди потерпілому батьками обвинуваченого, а не ним самим, не може бути прийнято судом до уваги, так як відшкодування шкоди родичами обвинуваченого не заборонено чинним законодавством, наприклад і у разі знаходження обвинуваченого під вартою.
Частина 1 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, і у відповідності до ст. 469 ч.3 КК України у зазначеному кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення.
Угода про примирення, яка укладена 05.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави, порушень прав, свобод, інтересів інших осіб не встановлено.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КПК України.
Витрати по проведенню судової експертизи підлягає стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України 05.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_10 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердити.
Визнати ОСОБА_12 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по проведенню експертизи у сумі 198 гривень.
До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу відносно засудженого, не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, прокурором виключно з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити прокурору, потерпілому і засудженому після його оголошення негайно.

Суддя ОСОБА_1