Ухвала
18 квітня 2018 року

м. Київ
провадження № 51-2542 зно 18
Суддя Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 25 січня 2005 року,
встановив:
На адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 , датована 12 квітня 2018 року, у якій останній просив переглянути ухвалу Верховного Суду України від 25 січня 2005 року за нововиявленими обставинами.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року ОСОБА_2 засуджено за ст. ст. 142 ч. 3, 93 п. п. «а», «з», «і», 215-3 ч. 3, 140 ч. 2, 141 ч. 2 (в редакції 1960 року), 185 ч. 3, 185 ч. 5 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. За ч. 1 ст. 194 КК України ОСОБА_2 виправдано.
Ухвалою Верховного Суду України від 25 січня 2005 року вирок апеляційного суду залишено без зміни.
Перевіривши відповідність заяви вимогам ст. 462 КПК України, вважаю, що вона подана без додержання положень цього закону.
Заява ОСОБА_2 мотивована тим, що під час розслідування кримінальної справи, так і під час розгляду справи судами його було формально забезпечено захисником, який не здійснював його захисту, досудове та судове слідство проведено необ`єктивно та неповно. Крім того, на переконання ОСОБА_2 , судді, які постановляли судові рішення щодо нього, не приймали суддівської присяги за незалежної України.
Згідно ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України.
Крім того, заява ОСОБА_2 не містить конкретного прохання з огляду на повноваження суду за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ст. 467 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК України
постановив:
Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 25 січня 2005 року, залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя

ОСОБА_1