АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/399/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження №0009311 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 жовтня 2000 року Старокиївським районним судом міста Києва за ст. 94 КК України(в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі, 13 серпня 2009 року на підставі ст. 81 КК України звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців 17 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі, відраховуючи строк відбуття покарання з 11.08.2016 року.
Запобіжний захід, до набрання вироком чинності, ОСОБА_7 залишено утримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 02 листопада2017 рокувідносно нього скасувати, а матеріали кримінального провадження №0009311 направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, про не повноту судового розгляду, грубе, систематичне порушення його прав, істотне порушення чинного законодавства та вимог визначених кримінально процесуальним законодавством.
Також апелянт зазначає, що сторона обвинувачення, постійно посилається на свої припущення щодо фактичних обставин справи, які взагалі не грунтуються на доказах. При цьому прокурором не зібрано доказів для категоричного обвинувачення.
Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду 23 січня 2018 року захисник ОСОБА_9 та обвинувачуваний ОСОБА_7 подали письмове клопотання про відмову від апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року, та разом з тим, захисник заявив клопотання про зарахування в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення, відповідно до діючого на той час закону.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувачуваного ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого його захисника та прокурора, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувачуваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами, або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційні скарги, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Таким чином, колегія суддів враховуючи думку прокурора, який не заперечує проти закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційної скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає закриттю.
Разом з тим є слушним клопотання захисника про те, що судом першої інстанції до обвинуваченогоне було застосовано вимоги ч. 5 ст. 72 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.4 ст.5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Під час затримання та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ч.5 ст.72 КК України, діяла в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначена редакція діяла до 20.06.2017 року включно та в порівнянні із ч. 5 ст. 72 КК України у чинній редакції поліпшувала становище особи.
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 4, 5 КК України, колегія судів вважає за необхідне застосувати ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) та зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 11.08.2016 року по 20.06.2017 року включно,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва,-

п о с т а н о в и л а:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від апеляційної скарги на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та апеляційне провадження закрити.
Клопотання захисника ОСОБА_9 , про зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 в строк відбування покарання, - задовольнити.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 , у строк відбуття покарання, час попереднього ув`язнення з 11.08.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Час попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року, до вступу вироку в законну силу включно, зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4