Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/437/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2017 року, якою накладено арешт та заборонено користування і розпоряджатися автомобілем «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 від 26.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 серпня 2017 року слідчий Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001130 від 26.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 25.08.2017 року близько 23 год. 20 хв. На 12 км. + 500 м. автодороги «Кіровоград-Платонове», на території Кіровоградського району, Кіровоградської області, сталося ДТП, за участю автомобіля «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 .
В результаті ДТП пасажири автомобіля «Hyundai Tucson», ОСОБА_10 та малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримали тілесні ушкодження та доставлені до лікарні.
Зазначає, що транспортний засіб «Hyundai Tucson» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном, визнаний речовим доказом, на ньому збереглись сліди механічного контактування з автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 . Заявлене майно стане предметом проведення спеціальних досліджень, тобто автомобіль відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2017 року накладено арешт та заборонено користування і розпоряджатися автомобілем «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 від 26.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, повернути автомобіль «Hyundai Tucson».
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчим суддею порушено строки розгляду клопотання про арешт майна встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України.
Також власником майна є ТОВ «Комінтерн-Агро», а тому розгляд повинен був проводитися за участі власника майна, однак слідчим суддею виклик представника товариства не здійснювався.

Саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України. В клопотанні не зазначено про факт і докази користування автомобілем як ТОВ «КК «Агроцентр-України» так і безпосередньо ОСОБА_9 .

Крім того в клопотанні повинно бути зазначено та доведено наявність обставин, що свідчать про можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна.

Більш того ТОВ «Комінтерн-Агро» не є підозрюваним , обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, представника власника майна ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти ї задоволення перевіривши матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області з здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001130 від 26.08.2017 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у зв`язку ДТП, що мало місце за участю автомобіля «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 .
В рамках даного провадження було накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , як речовий доказ, у зв`язку з тим, що на ньому збереглись сліди механічного контактування з іншим автомобілем під час ДТП.Під час здійснення досудового розслідування автомобіль може використовуватися для проведення експертиз, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

При вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170 173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.
Колегія суддів погоджується з мотивацією у рішення слідчого судді про те, що автомобіль «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 є речовим доказом, на ньому збереглись сліди механічного контактування з автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 та те, що необхідно в подальшому забезпечити проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень буде речовий доказ автомобіль.
Вимоги апелянтів стосовно порушення слідчим та слідчим суддею вимог ст. 171 КПК України є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки матеріали клопотання слідчим до суду були направлені 28.08.2017 року вчасно, тобто ним було подано клопотання про арешт майна на наступний робочий день після вилучення. Відповідно до автоматизованого розподілу матеріали клопотання слідчого про накладення арешту розподілено слідчому судді в цей же день , проте з об`єктивних причин слідчим суддею розглянуто лише 31.08.2017 року, у тому числі і у зв`язку з клопотанням ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами клопотання (а.п. 6-14).

За таких підстав, порушення строку розгляду клопотання слідчим суддею не може бути підставою для скасування рішення районного суду та зняття арешту з майна. Не може бути підставою неповідомлення про час розгляду інших власників майна, оскільки чинний КПК України, а саме ч. 2 ст. 172 з метою збереження та забезпечення арешту майна дозволяє розглядати клопотання без повідомлення власника майна. Власник майна, який не був присутній під час розгляду клопотання має право скористатися правами, визначеними ч. 1 ст. 174 КПК України.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власності ТОВ «Комінтерн-Агро» з потребами кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 та перебувало у користуванні іншої особи, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави наведені в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Комінтерн-Агро» ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2017 року якою накладено арешт та заборонено користування і розпоряджатися автомобілем «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 від 26.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3