Справа № 461/1980/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2017 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 03.01.2016 року/ відносно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судженого, останній раз 23.03.2015 року Галицьким районним судом м. Львова за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 03.01.2016 року, приблизно о 00.00 год., перебуваючи поблизу кафе - бару «Срібна ложка», що по вул.Данилишина 6, у м. Львові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння , нанісши останньому удар ножем , що спричинив згідно з висновком судово - медичної експертизи №320 від 09.02.2016, проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням великого чепця та поперечно - ободової кишки, різану рану середньої третини стегна з пошкодженням стегнової артерії, різану рану кута нижньої щелепи зліва, колоту рану надключичної ділянки зліва та верхньої третини лівого плеча, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі, гемоперитоніуму, геморагічного шоку другого ступеня, постгеморагічної анемії, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тобто , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 , органом досудового розслідування звинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, зокрема, що 03.01.2016 року, приблизно о 00.00 год., перебуваючи поблизу кафе - бару «Срібна ложка», що по вул.Данилишина 6, у м. Львові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі заздалегідь заготовлений та пристосований для нанесення тілесних ушкоджень ніж, діючи умисно, з хуліганських мотивів та мотивів явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, чіплявся до перехожих та під надуманим дріб`язковим приводом вчинив конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , під час якого наніс йому удари ножем, спричинивши потерпілому, згідно з висновком судово - медичної експертизи №320 від 09.02.2016 року, проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням великого чепця та поперечно - ободової кишки, різану рану середньої третини стегна з пошкодженням стегнової артерії та стегнової вени, різану рану кута нижньої щелепи зліва, колоту рану надключичної ділянки зліва та верхньої третини лівого плеча.Однак, таке звинувачення не доведено під час судового розгляду.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та про невинуватість за ч.4 ст.296 КК України.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень заперечив та пояснив, що дійсно 03.01.2016 року відпочивав в кафе - барі «Срібна ложка», що по вул.Данилишина 6, у м. Львові, , спілкувався із знайомими; вживав алкогольні напитки; при собі не мав жодних колючо-ріжучих предметів , в т.ч. і ножів.Одітий був у матерчату червоно-чорного кольору куртку з капішоном. Коли він вийшов на вулицю,то його невідомий вдарив ззаду по голові, він впав обличчям донизу і йому було нанесено кілька ударів по голові та туловищу;ножових поранень потерпілому не наносив; між ним і компанією потерпілого була шарпанина, нанесення взаємних ударів.Хто наніс ОСОБА_7 ножове поранення та звідки взявся ніж він не знає.В якийсь момент він дійсно боровся із потепілим за ніж,тому на ньому та на одязі могли бути сліди крові.Просить його виправдати.

Відповідно до норм ст.56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні .

На неодноразові виклики потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився без поважних причин; про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать приєднані до справи поштові повідомлення про вручення; ухвалою суду від 19.10.2017р. на нього було накладено грошове стягнення за неявку в судове засідання без поважних причин.
Виходячи із норми ст.325 КПК України, суд встановивши,що вжитими процесуальними заходами забезпечити явку потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання неможливо, розглянув дане кримінальне провадження за відсутності останнього.
Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами .

Свідок ОСОБА_8 суду ствердив, що 03.01.2016р. біля 00.00 год. разом з своїм товаришем проходив по АДРЕСА_2 і його увагу привернула группа мужчин із п`яти осіб, які стояли на тротуарі біля входу в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , виражались нецензурними словами і з`ясовували якусь конфлікту ситуацію.Він сів в машину,щоб іхати додому і побачив,що між останніми виникла бійка; він вийшов з машини,щоб заспокоїти компанію; коли підійшов до них,то побачив,що один з мужчин лежить на землі і з живота в нього тече кров.Поруч з ним мужчину в червоно-чорній куртці тримали інші , всі між собою шарпались,а потім ОСОБА_4 присів на землю, сперся спиною до стіни будинку, не чинив няікого опору і поруч з ним лежав ніж .Самого нанесення ножового поранення він не бачив.За спливом часу не зміг точно пригадати, в який саме момент побачив в руках у ОСОБА_4 ніж. Але за логікою речей та за обставинами події, очевидцем якої був, то ніж був у руках саме ОСОБА_4 .

Суд надає віри показанням свідка ОСОБА_8 , оскільки такі об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами; зокрема,даними: рапортів інспекторів роти №1 батальйону №1 УПП у м.Львові ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 03.01.2016 року; протоколу огляду місця події від 03.01.2016 року; фототаблицею до протоколу огляду місця події від 03.01.2016 року, з яких убачається, що 03.01.2016р. по вул.Данилишина, 6 в м.Львові потерпілому було нанесено ножове поранення;на землі виявлено великі плями бурого кольору; капішон червонного кольору, пластикова рукоятка від ножа синьо-білого кольору без леза,неподалік від якого було виявлено і клинок ножа.

Згідно висновку експерта КЗ ЛОР ЛОБСМЕ № 320 від 09.02.2016 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлено проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням великого чепця та поперечно - ободової кишки, різану рану середньої третини стегна з пошкодженням стегнової артерії та стегнової вени, різану рану кута нижньої щелепи зліва, колоту рану надключичної ділянки зліва та верхньої третини лівого плеча. Масивна зовнішня кровотеча. Гемоперитонеум. Геморагічний шок ІІст. Постгеморагічна анемія. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії колючо-ріжучого предмету, могли виникнути від дії клинка ножа 03.01.2016 року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення.

Із висновку експерта відділення судово-медичної імунології КЗ ЛОР ЛОБСМЕ від 05.01.2016 року, вбачається, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ 0.

Із висновку експерта відділення судово-медичної імунології КЗ ЛОР ЛОБСМЕ від 05.01.2016 року, № 13/2016-ім, вбачається, що кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ 0 .

Із висновку експерта відділення судово-медичної імунології КЗ ЛОР ЛОБСМЕ від 05.01.2016 року, № 187/2016-ім, від 09.02.2016 року вбачається, що у слідах на марлевому тампоні зі змивом РБК з бруківки неподалік під`їзду будинку АДРЕСА_2 ,вилученому під час огляду місця події, виявлено кров людини групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ 0, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВ 0; в тому числі, і від потерпілого ОСОБА_6 ; у слідах на марлевому тампоні зі змивом РБК з бруківки неподалік під`їзду будинку АДРЕСА_2 ,вилученому під час огляду місця події, виявлено кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-Ата супутнім антигеном Н,яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВ 0, в тому числі і від гром. ОСОБА_4 .

Висновком експерта КЗ ЛОР ЛОБСМЕ №10/36 від 11.03.2016 року, стверджується ,що генетичні ознаки крові та клітин у слідах на клинку ножа є змішанимим, походять не менш ніж від двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .Походження виявленої крові та клітин у слідах на клинку ножа від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не виключається.

Винуватість ОСОБА_4 також стверджується висновком експерта №10/48 від 12.03.2016 року та висновком експерта №10/47 від 14.03.2016 року;даними протоколів огляду предметів від 18.03.2016 року та постановами про визнання предметів речовими доказами і прилучення його до матеріалів кримінального провадження від 18.03.2016 року; даними протоколу огляду предмету 03.01.2016 року.

Суд, оцінивши наведені докази, обставини справи, не вбачає правових підстав для визнання доказів недопустими в порядку ст.89 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України оскільки він заподіяв потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
За ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_4 слід виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки судовим слідством не здобуто доказів вчинення ним хуліганства, тобто, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Частина 4 ст.296 КК України передбачає відповідальність за хуліганські дії,визначені в перших трьох частинах цієї статті,якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної зброї чи іншого предмета,спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Об`єктивна сторона злочину хуліганства є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок; діями, що грубо порушують громадський порядок ,закон визнає тільки такі,які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій,їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення.

Слідством не встановлено хто був ініціатором конфлікту ,який мав місце між ОСОБА_4 та компанією потерпілого ОСОБА_6 ; як пояснив суду свідок ОСОБА_8 він був безпосереднім очевидцем події, коли п`ятеро мужчин на тротуарі голосно виражались нецензурно,і шарпались між собою; свідок не виділяє ОСОБА_4 , як особу, яка при цих очевидних обставинах була ініціативною і грубо порушувала громадський порядок. Суд був обмежений з об`єктивних причин у допиті інших свідків звинувачення, оскільки такі не прибули в судове засідання, місце їх перебування точно не встановлено /з недостовірних даних свідки перебувають в зоні АТО/; неодноразові ухвали на їх привід правоохоронним органом не виконані. Інших очевидців цієї обставини не встановлено.

Досудовим розслідуванням не доведено, що ніж, яким ОСОБА_4 наніс тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 належав обвинуваченому і саме він спеціально пристосував цей ніж чи заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень.

Аналіз ознак хуліганства та обставин, на які покликається обвинувачення, інкримінуючи ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ст.17 КПК України,ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий,якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України виправдати .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; обставини, що пом`якшують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 , вже притягався кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що покарання слід призначити необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Стягненню з ОСОБА_4 підлягають судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 18 901,23 грн..

Цивільний позов потерпілим на досудовому слідстві не заявлений.

Речові докази, а саме: чоловічу матерчасту спортивну куртку, пару кросівок, штани сірого кольору, капюшон червоного кольору слід повернути ОСОБА_4 ; футболку, штани, пасок, пару черевиків вилучених у ОСОБА_6 слід повернути потерпілому ОСОБА_6 ; клинок та руків`я ножа, змиви РБК та зіскріб РБК, зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід знищити.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373-376 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`ять/ років позбавлення волі .
ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України виправдати .
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 18 901,23 грн. витрат за проведення експертних досліджень.

Речові докази, а саме: чоловічу матерчасту спортивну куртку, пару кросівок, штани сірого кольору, капюшон червоного кольору - повернути ОСОБА_4 ; футболку, штани, пасок, пару черевиків вилучених у ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; клинок та руків`я ножа, змиви РБК та зіскріб РБК, зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .