Справа № 446/15/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий останній раз - Залізничним районним судом м.Львова 24.06.2010 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України до позбавлення волі на строк 9 років і 6 місяців та звільнений 31 грудня 2015 року від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання терміном 2 роки 3 місяці та 3 дні.
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 03 жовтня 2017 року в період часу з 13.45 год. по 14.00 год., перебуваючи у м. Кам`янка-Бузька Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного заволодіння коштами, за допомогою послуг мобільного зв`язку зателефонував на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , що закріплений за ОСОБА_6 , а пізніше з свого мобільного телефону із абонентським номером компанії «Лайфселл» НОМЕР_2 зателефонував на мобільний номер потерпілої ОСОБА_6 , який йому вдалось дізнатись в ході первинної телефонної розмови, ввів в оману потерпілу під приводом того, що її внук ОСОБА_7 потрапив у ДТП, збивши людину, яка у свою чергу, перебуває у лікарні та для того, щоб внука не посадили у тюрму, потрібні грошові кошти, та в подальшому, отримавши в ході телефонної розмови від ОСОБА_6 інформацію про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 та домовившись про те, що остання повинна передати золоті вироби, ОСОБА_5 , близько 14.00 год. 03 жовтня 2017 року, прибув за вказаною адресою, де й зустрівся із ОСОБА_6 . В ході даної зустрічі ОСОБА_5 отримав золоті вироби від ОСОБА_6 , загальною вартістю 60 000 (шістдесят тисяч) гривень, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вищевказану суму.
Крім цього, 09 жовтня 2017 року, близько 17.30 год., ОСОБА_5 перебуваючи у м. Кам`янка-Бузька Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів повторно, з метою протиправного заволодіння коштами, використовуючи мобільний зв`язок зателефонував на стаціонарний телефон НОМЕР_4 , що закріплений за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході телефонної розмови, ввівши в оману останню, під приводом, що її зять ОСОБА_11 потрапив у ДТП і для того, що б його не притягнули до кримінальної відповідальності необхідно сплатити грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Отримавши, у ході вищезгаданої телефонної розмови, відповідь від ОСОБА_10 про те, що у неї такої суми грошових коштів немає, домовився про те, що через декілька хвилин зайде до неї за адресою, яку вона йому повідомить та забере 4000 (чотири тисячі) гривень, які ОСОБА_10 пообіцяла підготувати до його приходу. Так, близько 17.30 год. 09.10.2017 ОСОБА_5 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, спричинивши останній матеріальну шкоди на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, так як останній заволодів чужим майном шляхом обману, повторно.
Під час досудового розслідування 28.12.2017 р. між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 укладено угоди про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якими вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.190 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоди про примирення, які уклав добровільно.
У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_6 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_10 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_8 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 просить суд затвердити угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоди про примирення, зміст яких відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження таких, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.2 ст.190 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угод є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угод є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угод. Наслідки невиконання угод передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угод.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угод, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -
у х в а л и в :
Затвердити угоди про примирення, укладені 28 грудня 2017 року - між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 ; між потерпілою ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_5 ; між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Речовий доказ компакт диск, марки Verbatim- залишити збергітись в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Головуючий-суддя ОСОБА_1