Справа № 297/1807/17
УХВАЛА
29 вересня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого суддіОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 31.05.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:
21 серпня 2017 року до Берегівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 31.05.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно обвинувального акту 03 квітня 2017 року ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 на легковому автомобілі марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_8 , який не був обізнаний в організації вчинення даного злочину, виїхали з м. Ужгорода в напрямку гіпермаркету «Ашан», розташованого у м. Львів для зустрічі очікуючого на нелегальне переправлення ОСОБА_9 , з метою супроводження його ОСОБА_7 на територію Закарпатської області. В обідній час того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прибули та зустріли в обумовленому місці, навпроти гіпермаркету «Ашан» у м. Львів ОСОБА_9 , де останній здійснив посадку у легковий автомобіль марки «Peugeot 605», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », для подальшого слідування у супроводі ОСОБА_7 в напрямку Державного кордону України. При цьому, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, особисто отримав у громадянина Афганістану, в якості авансу грошові кошти у розмірі 500 доларів США із загальної обумовленої суми, з яких 100 доларів США віддав ОСОБА_6 за його вказівкою, а решту залишив у себе для заправки автомобіля пальним та як особисту грошову винагороду обіцяну ОСОБА_6 за незаконне переправлення вказаного іноземця.

Того ж дня у вечірній час, ОСОБА_7 , здійснюючи супроводження вказаного громадянина Афганістану, прибув разом з ним у с. Сюрте, Ужгородського району, де їх вже очікували на легковому автомобілі марки «Ford Escort» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Після цього, останні на вищевказаному транспортному засобі, рухаючись за домовленістю попереду на певній відстані, супроводжували автомобіль із ОСОБА_7 та іноземцем із с.Сюрте до заздалегідь обумовленого місця автозаправної станції у с. Косино, Берегівського району, де останнього планувалось передати іншій невстановленій особі, яка безпосередньо здійснить незаконне переправлення через державний кордон України. Проте вказаний злочинний задум ОСОБА_7 до кінці здійснити не зміг, оскільки вищезазначені автомобілі були зупинені співробітниками УСБУ в Закарпатській області.

В судовому засіданні в порядку ст.ст. 331, 350 КПК України захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 подала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати своє житло з 22 до 06 годин, яке мотивувала тим, що обвинувачений не перешкоджав кримінальному провадженню, завжди своєчасно прибував на всі виклики, не переховувався від органів досудового розслідування та доводи прокурора саме такого запобіжного заходу є необґрунтованим. Так, захисник зазначила як нові обставини, на її думку, по справі, що досудовим слідством не притягнуто замовника злочину свідка ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ст.332 КК України та особу, яка безпосереднього повинна була перевести його через державний кордон, тому в діях ОСОБА_7 відсутні кваліфікуючі ознаки ч.3 ст.332 КК, і взагалі склад злочину згідно теорії кримінального права. Метою обвинувачених не було спроба переправлення чи переправлення ОСОБА_9 , а отримати від цього іноземця кошти будь-яким способом. І тому намагались створити ілюзію можливості виконання такого замовлення.

Прокурор ОСОБА_3 вважав клопотання безпідставним та зазначив, що наведені захисником питання є доведеності вини обвинуваченого, які в ході судового розгляду і потрібно встановити.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 тазахисник ОСОБА_4 підтримали клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, ухвалою від 11.09.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 листопада 2017 року (а.с. 75-76).
Згідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
З урахуванням викладеного, оскільки клопотання захисника про зміну запобіжного заходуподане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвалипро продовження строку тримання під вартою, та в ньому не зазначені нові обставини, а лише оспорюється наявність та кримінальна кваліфікація дій обвинуваченого, тому суд вважає, що дане клопотання слід залишити без розгляду.

Керуючись ч.5 ст.201, ст.350, 371, 372 КПК України,

ухвалив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт - залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_1