Справа № 367/4196/17
Провадження № 1-кп/367/398/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003659 від 29.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого на посаді директора ТОВ «Пласт Меблі», раніше не судимого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003659 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.06.2017р. кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та просили прийняти до розгляду поданий нимми цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заявили суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України. Захисник суду також пояснив, що вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки містить протиріччя, та не є конкретним, що позбавляє сторону захисту побудувати належний захист та порушує права обвинуваченого. Так, сторона захисту вважає, що обвинувальний акт містить протиріччя щодо встановленого місця скоєння злочину, а саме з одного боку вказано, що це є другий поверх приміщення Ірпінського міського суду Київської області, але в одночас вказано, що чітко місце де відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілим не встановлено, та вказано, що таке місце органом досудового слідства не встановлено. На томість захисник стверджував, що під час досудового розслідування слідчим було витребовано відео з камер відеоспостережння суду на якому чітко видно в якому саме приміщенні другого поверху суду відбувались події, та вказані відеозаписи були представлені усім сторонам кримінального провадження. Також зазначив, що не зазначений чітко час скоєння злочину та всі його обставини.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист.

Суд вивчивши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що всупереч ст. 291 КПК України даний обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, складеного старшим слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 21.06.2017 року та затвердженим прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 21.06.2017р. вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, пред`явлене обвинувачення та формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин зазначено, що 27.10.2017 року близько 11 год. 37 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували на другому поверсі приміщення Ірпінського міського суду Київської області, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7 (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено). Так, 27.10.2017 року близько 11 год. 37 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 підійшовши до ОСОБА_5 наступив останньому на верхню частину стопи лівої ноги. В свою чергу, ОСОБА_5 відчувши біль верхньої частини стопи лівої ноги відштовхнув ОСОБА_7 від себе руками. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 у ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , 27.10.2016 року близько 11 год. 37 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на другому поверсі приміщення Ірпінського міського суду Київської області, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7 (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 з мотивів помсти за протиправні, на його думку, дії ОСОБА_5 , що полягали у відштовхуванні останнім ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання легких тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_5 , обличчям до останнього, завдав один удар лобною частиною голови в область носа потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого, останній присів на підлогу, а ОСОБА_7 залишився перебувати на місці вчинення злочину. Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Однак, при викладення формулювання обвинувачення, вказано, що ОСОБА_9 27.10.2016 року близько 11 год. 37 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на другому поверсі приміщення Ірпніського міського суду Київської області, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7 (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з мотивів помсти за протиправні, на його домку, дії ОСОБА_5 , що полягали у відштовхуванні останнім ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання легких тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_5 , обличчям до останнього, завдав один удар лобною частиною голови в область носа потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого, останній присів на підлогу, а ОСОБА_7 залишився перебувати на місці вчинення злочину. Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

З такого викладу фактичних обставин встановлених прокурором та формулювання обвинувачення, що містяться в обвинувальному акті, не зрозуміло, чи на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, чи з мотивів помсти за протиправні дії ОСОБА_5 .. Також, як вбачається з обвинувального акту та клопотання захисника, органом досудового слідства було встановлено місце вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , а саме в якому приміщенні другого поверху Ірпінського міського суду Київської області, проте в обвинувальному акті вказано, що точне місце досудовим розслідуванням не встановлено.

Таким чином в фактичних обставинах місце вчинення злочину та його мотив викладені незрозуміло та некоректно, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без дотримання останнім загальних засад кримінального провадження, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд, вважає, що слідчим, яким було складено даний обвинувальний акт та прокурором, який його затвердив, не було дотримано вимог закону, оскільки направлений обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які не відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченим злочину, у якому він обвинувачується, а також викликає незрозумілість у місці та мотиві його вчинення, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність сформулюваного обвинувачення.

Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті зрозумілого та конкретного викладу усіх фактичних обставин вчиненого кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими, не конкретний їх виклад, та відсутність належним чином сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, в порушення вказаних вимог закону, до обвинувального акту, додано не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У доданому реєстрі матеріалів досудового розслідування в супереч вимогам ст.ст. 109, 110 КПК України, у частині 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» у пункті за № 20 зазначено: «Повідомлення підозрюваному ОСОБА_10 за ч. 6 ст. 290 КПК України», яке відбулося 22.05.2017 року, тобто 22.05.2017 року органом досудового слідства було роз`яснено положення ч. 6 ст. 290 КПК України, особі, яка взагалі відсутня в даному кримінальному провадженні, а тим більш в якості підозрюваного, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що підозру було пред`явлено лише ОСОБА_7 ..

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 10 днів з моменту його отримання.

Також суд вважає за необхідне повернути потерпілому ОСОБА_5 поданий ним цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, через повернення обвинувального акту прокурору, роз`яснивши потерпілому його право на повторне звернення із позовом у підготовчому судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0003659 від 29.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 07 днів з моменту його отримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди повернути заявнику.

Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 07 листопада 2017 року о 17 годині 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1