Провадження № 1-кп/638/202/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.05.2001 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України ( в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України ( в ред. 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 10.04.2002 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; звільнився 03.01.2004р за постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.12.2003 року на підставі ст.81 КК України про умовно дострокове звільнення, на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 15 днів;
- 21.03.2005 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289, ст. 70, ст.71 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 22.06.2015 року за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.06.2015 року на підставі ст.81 КК України про умовно дострокове звільнення, на невідбуту частину покарання 1 рік 8 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 23.02.2016 приблизно о 20 год. 30 хв. разом із невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, перебував поблизу будинку № 18-А по вул. Лейтенанта Шмідта м. Харкова.
Саме в той час вони помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_4 , який йшов їм на зустріч та розмовляв по своєму мобільному телефону. При цьому у ОСОБА_6 та невстановленого органом досудового розслідування чоловіка, виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_4 .
Діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_6 сховався за деревом та приготувався до нападу на ОСОБА_4 , який приближався до нього. У свою чергу невстановлений в ході досудового розслідування чоловік, знаходився неподалік від ОСОБА_6 , готуючись надати йому допомогу у скоєнні нападу на ОСОБА_4 та заволодіти майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , маючи при собі балон з рідиною сльозоточивої дії, який він вирішив використати в якості знаряддя злочину, діючи узгоджено з іншим співучасником, несподівано для ОСОБА_4 вийшов із за дерева йому на зустріч та, порівнявшись з ним, розпорошив тому в обличчя із балона рідину сльозоточивої дії, позбавивши потерпілого можливості бачити навколишню обстановку. У відповідь на вказані протиправні дії нападника ОСОБА_4 став чинити опір, намагаючись відштовхнути його від себе.
Не дивлячись на здійснюваний опір потерпілого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, долаючи опір ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком в обличчя. Від отриманого удару потерпілий впав спиною на землю, вдарившись при цьому головою, і втратив свідомість.
Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії за попередньою змовою з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, підійшли до лежачого без свідомості ОСОБА_4 та, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, заволоділи його мобільним телефоном «Lenovo А526», вартістю 649 гри., який знаходився на землі, чоловічою сумкою, вартість якої в ході досудового слідства не встановлена, з її вмістом: мобільним телефоном «Samsung GT-C5212i», вартістю 226 грн,; ліхтарем «Ansmann Agent 1», вартістю 701 грн.; флеш-накопичувачем «Transcend JatFlash V30» об`ємом 4Gb, вартістю 42 грн.; флеш-накопичувачем «Transcend JatFlash 350» об`ємом 16Gb, вартістю 74 грн.; медичним препаратом У вигляді таблеток «Бронхімакс 80м» вартістю 40 грн. 07 грн.; медичним препаратом у вигляді крапель «Неонокс цикламен», вартістю 41 грн. 70 коп.; медичним препаратом у вигляді спрею «Синус-Лифт комплекс», вартістю 78 грн. 80 коп., а також паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; медичною книжкою військовослужбовця на ім`я ОСОБА_4 ; ключем від робочого кабінету та ключем від сейфу; карткою-замісником на отримання табельної зброї на ім`я ОСОБА_4 ; перепусткою на територію ХУПС; двома кредитними картками банку «ПриватБанк»; Дисконтною карткою магазину «Брусничка»; дисконтною карткою магазину «Фора»; дисконтною карткою магазину «Рост»; дисконтною карткою аптеки «Доброго дня»; жетоном військовослужбовця ВСУ та портмоне, вартість яких в коді досудового розслідування не встановлено. Також вони заволоділи грошовими коштами в сумі 150 грн., які витягли з карману куртки потерпілого.
Надалі ОСОБА_6 та його співучасник, звернувши на свою користь вказане майно та грошові кошти потерпілого, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.
В ході розбійного нападу, поєднаного із заподіянням тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , діючи узгоджено з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, спричинив потерпілому ОСОБА_4 - травматичну екстракцію 22-го зуба і травму 11, 21, 23 зубів з переломом коронок і подальшим видаленням цих коренів зубів, перелом коронок яких був на рівні більше ніж 1/4 зуба, забійну рану на верхній і нижній губі та садно на голові.
Садно на голові за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, забійні рани на верхній та нижній губі за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як на 3 тижні, а травма чотирьох зубів за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили стійку втрату загальної працездатності менш ніж на третину, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 1218-ая/16 від 18.03.2016.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_6 у групі з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2026 грн. 77 коп., з яких 150 грн. грошові кошти та 1876 грн. 77 коп. вартість майна, що підтверджено висновком товарознавчої експертизи № 1411 від 12.03.2016.
В судовому засіданні вину обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 знає дуже давно, вони проходили разом по попередній кримінальній справі. В березні 2016 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітись, коли зустрілись ОСОБА_7 сказав, що здав телефон в ломбард та попросив, щоб ОСОБА_6 сказав, що телефон ОСОБА_7 дав він. Зазначив, що 23.02.2016 року він знаходився дома. Потерпілого він ніколи не бачив і не знає.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 23.02.2016 року приблизно о 20.30 год. він йшов по вулиці та розмовляв по телефону. На зустріч йому з-за дерева вийшов ОСОБА_6 , який підозріло виглядав, на вигляд був у стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_6 порівнявся з потерпілим, приснув останньому в обличчя рідиною, після чого ОСОБА_4 вронив телефон, схопився за обличчя і намагався відштовхнути нападника, однак той наніс удар в обличчя, від чого потерпілий упав і втратив ненадовго свідомість. На вулиці було темно, але розгледіти обличчя було можливо. Після того, як ОСОБА_4 прийшов до тями, то побачив над собою обличчя іншого нападника. Нападники забрали в потерпілого сумку, телефон, перевірили кармани, пропав також паспорт та посвідчення. Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що на нього точно напав ОСОБА_6 , другу особу він раніше не бачив, тільки коли той схилявся над ним.
- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 подзвонив в кінці лютого та попросив закласти телефон в ломбард. ОСОБА_7 не цікавився навіщо ОСОБА_6 закладати телефон і звідки він. Через деякий час ОСОБА_6 приїхав і віддав телефон ОСОБА_7 . Телефон ОСОБА_7 відніс в ломбард на «Маршала Жукова», здав за 600-700 грн., після чого віддав ОСОБА_6 300 чи 400 грн. ОСОБА_6 не говорив, що телефон чужий, просто просив віднести його в ломбард. Після того, як ОСОБА_7 віддав гроші, ОСОБА_6 він більше не бачив. До ОСОБА_7 звертались родичі ОСОБА_6 , щоб він не ходив до суду. Потерпілого ОСОБА_7 бачив під час впізнання. Закласти телефон в ломбард просив його саме ОСОБА_6
- протоколом пред`явлення особи для визнання від 11.04.2016 року, в ході якого потерпілим ОСОБА_4 було впізнано ОСОБА_6 , як особу, яка напала на нього 23.02.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , наніс тілесні ушкодження та заволоділа його майном;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2016 року, в ході якого потерпілим ОСОБА_4 повністю відтворені обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення злочину;
- висновками судово-медичних експертиз № 1218-ая/16 та № 3953-ая/16, згідно яких ОСОБА_4 не пізніше 23 лютого 2016 року були нанесені легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 надані ним в ході судового засідання спростовуються доказами, які представлені стороною обвинувачення. Показання ОСОБА_6 визнаються судом не правдивими, та такими, що свідчать про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності.
Саме доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв даного злочину, а також про те, що в момент вчинення злочину він був в іншому місці суд дає критичну оцінку і до уваги не приймає та розцінює як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути відповідальності.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.
Беручи до уваги не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав потерпілого, свідка, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянув справу з дослідження доказів в повному обсязі.
Частиною 2 ст. 187 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_6 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.
В судовому засіданні були вивченні дані про особу винного, встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_287/ed_2014_04_27/pravo1/T012341.html?pravo=1#287" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_6 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів неможливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.
З огляду на те, що ОСОБА_6 будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2005 року, невідбута частина покарання складає 1 рік 8 днів, вчинив кримінальне правопорушення, яке є предметом даного розгляду, то суд на підставі ч. 5 ст. 107 КК України призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 17 травня 2016 року, тому строк відбування покарання ОСОБА_6 суд рахує з часу його затримання - з 17 травня 2016 року.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає необхідним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17.05.2016 року до 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року до 23.03.2018 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_6 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили щодо нього по даній справі необхідно продовжити строки тримання під вартою.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 145560,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням та моральної шкоди - у сумі 10000,00 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи положення ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, п.5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд приходить до висновку , що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.373,374,375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2005 року 1 (один) рік.
Остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміну виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 17.05.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_6 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.05.2016 року до 20.06.2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року до 23.03.2018 року ОСОБА_6 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму 145560 (сто сорок п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. та моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 25 коп. за проведення по справі судової товарознавчої експертизи № 1411 від 12.03.2016 року.
Речові докази, а саме: чоловічу сумку чорного кольору з написом «Sport» виконаним фарбником сірого кольору; зарядний пристрій для мобільного телефону «Microsoft»; ланцюжок з металу жовтого кольору з пошкодженим замком; дві sim карти мобільного оператора «Київстар»: sim карту мобільного оператора «Билайн», лихтар-шокер марки «POLICE 80000КV BL-8810»; флеш-накопичувач «Sandisk Cruzer Blade» об`ємом 16 GЬ; карку micro SD об`ємом 2 GЬ; кредитну картку банку «Приват Банк» НОМЕР_1 , фрагмент металу довжиною 35 см, загострений з одного боку та фіскальний чек №1449 від 29.02.2016 на суму 1199 грн. знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя