У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000088 старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від носно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Д.Поле, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, раніше не судимої, працюючої на посаді головного бухгалтера Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта»,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 22.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Подане клопотання мотивує тим, що в липні 2016 року головний бухгалтер Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі із інженером з нагляду за будівництвом І категорії Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_7 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , шляхом зловживання службовим становищем, заволоділа чужим майном грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в сумі 200 тис. грн., при наступних обставинах.
Так, одного дня у квітні 2016 року, точну дату не встановлено, головний бухгалтер Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4 , інженер з нагляду за будівництвом І категорії Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_7 та фізична особа-підприємець ОСОБА_8 вступили в злочинну змову з метою заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» під приводом проведення ремонтних робіт на об`єктах Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», хоча фактично такі роботи виконувати не збиралися.

Між учасниками даної групи існували стабільні відносини у зв`язку із підготовкою та вчиненням злочину, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 добре знали один одного, так як перші двоє тривалий час працювали на одному підприємстві - Закарпатській дирекції УДППЗ «Укрпошта» і мали тісні службові стосунки, а ОСОБА_8 їх знав, так як у 2015-2016 роках мав із ними фінансово-господарські відносини пов`язані із виконанням ремонтних робіт на об`єктах Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» по договорам підряду укладеним із ним як фізичною особою-підприємцем.

Всі дії даної групи були об`єднані єдиним планом кінцевою метою якого було заволодіння чужим майном у великих розмірах - грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

При цьому, ролі кожного з учасників даної злочинної групи були чітко розмежованими, зокрема:

- ОСОБА_8 мав організувати оформлення на підставну особу фізичну особу-підприємця (ФОП) для укладання з ним відповідних договорів підряду на проведення ремонтних робіт, оформлення від імені цього ФОП рахунків на оплату авансових платежів на виконання ремонтних робіт та забезпечити переведення цих авансових платежів у готівку, тобто зняти з рахунку ФОП грошові кошти;

-інженер з нагляду за будівництвом ОСОБА_7 мав організувати підписання між Закарпатською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та підставним фізичною особою-підприємцем відповідних договорів підряду на проведення ремонтних робіть на об`єктах Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», забезпечити передачу до бухгалтерії попередньо оформлених від імені цього ФОП рахунків на проведення оплати авансових платежів, та здійснювати у подальшому розподілення між учасниками групи знятих ОСОБА_8 з рахунку грошових коштів;

-головний бухгалтер ОСОБА_4 на підставі оформлених від імені підставного ФОП рахунків про проведення оплати авансових платежів на виконання ремонтних робіт, мала забезпечити безперешкодне перерахування бухгалтерією Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на рахунок цього ФОП грошових коштів в якості авансових платежів по укладеним договорам підряду.

Реалізовуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 план щодо заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», в квітні 2016 року ОСОБА_8 , на виконання відведеної йому ролі, залучив до реалізації їх злочинного плану свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на прохання ОСОБА_8 26.04.2016 зареєструвався як фізична особа-підприємець ставши на облік в Ужгородській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області, 10.05.2016 відкрив у ПАТ «Комінвестбанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди,10, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (договір банківського рахунку №03-3/2-3496-16 від 10.05.2016) та 23.05.2016 оформив у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 довіреність серії НВТ045097, якою уповноважив ОСОБА_8 бути своїм представником та здійснювати від свого імені всі дії пов`язані із підприємницькою діяльністю, у тому числі підписувати фінансово-господарські документи та знімати готівкові кошти з банківських рахунків.

Після цього, 12.05.2016 ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 план щодо заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», знаходячись по місцю роботи за адресою: пл. Поштова,4, м.Ужгород, на виконання відведеної йому ролі, з використанням свого службового становища, забезпечив укладання між Закарпатською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та ФОП ОСОБА_9 , від імені якого по дорученню виступав ОСОБА_8 , договору підряду №318-16 від 12.05.2016 укладеного на загальну суму 1000000 грн. на виконання ФОП ОСОБА_9 в період з червня по грудень 2016 року робіт з реконструкції виробничих приміщень ЦОП м.Ужгорода, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Лавріщева,27.

Після чого, 24.05.2016 на банківський рахунок НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_9 , відкритого у ПАТ «Комінвестбанк», бухгалтерією Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в якості авансового платежу по вказаному договору згідно платіжного доручення №3178 від 24.05.2016 було перераховано грошові кошти в сумі 700 тис. грн.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», на виконання відведеної йому ролі, у невстановлені час та місці передав ОСОБА_7 незаповнений бланк рахунку, який був засвідчений підписом та печаткою від імені ФОП ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з метою заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», на виконання відведеної йому ролі, 01.07.2016, у невстановленому місці заповнив вказаний бланк рахунку від імені ФОП ОСОБА_9 , вказавши в ньому номер «7-07/16», дату «1 липня 2016 р.», банківські реквізити ФОП ОСОБА_9 «р/р НОМЕР_1 Комінвестбанк», платника «ЗД УДППЗ «Укрпошта» та зазначив призначення платежу «аванс на роботи, сума 200 000 грн.».

Після цього, 05.07.2016 ОСОБА_7 , продовжуючи діяти на виконання відведеної йому ролі, знаходячись по місцю роботи за адресою: пл. Поштова,4, м.Ужгород, з використанням свого службового становища, завізував вказаний виготовлений ним рахунок №7-07/16 від 01.07.2016 у керівника Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», після чого, передав цей рахунок до бухгалтерії Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» для організації перерахування на банківський рахунок НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_9 , відкритого у ПАТ «Комінвестбанк», грошових коштів в сумі 200 тис. грн.

В свою чергу, головний бухгалтер ОСОБА_4 , 11.07.2016 знаходячись по місцю роботи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», на виконання відведеної їй ролі, на підставі вищевказаного виготовленого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 рахунку №7-07/16 від 01.07.2016 зловживаючи своїм службовим становищем головного бухгалтера, незаконно організувала проведення бухгалтерією Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» перерахунку на банківський рахунок НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_9 , відкритого у ПАТ «Комінвестбанк», грошових коштів в сумі 200 тис. грн.

При цьому, у платіжному дорученні №4116 від 11.07.2016, відповідно до якого за сприяння головного бухгалтера ОСОБА_4 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 перераховано вказані 200 тис. грн., були вказані завідомо неправдиві відомості про призначення платежу, зокрема: що це аванс на виконання робіт з реконструкції виробничих приміщень ЦОП м.Ужгорода, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Лавріщева,27, хоча фактично аванс в сумі 700 тис. грн. по цим роботам бухгалтерією вже був оплачений 24.05.2016 згідно вищевказаного платіжного доручення №3178; а також, що вказані роботи виконуються по договору №319-16 від 12.05.2016, хоча фактично цей договір був укладений із ФОП ОСОБА_11 на проведення робіт з капітального ремонту відділу поштового зв`язку Батьово, за адресою: АДРЕСА_4 , і авансовий платіж по ньому вже був оплачений.

Після цього, 12.07.2016 о 15.47 год. ОСОБА_8 , доводячи до кінця їхній із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 злочинний план щодо заволодіння грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в сумі 200 тис. грн., знаходячись у приміщенні відділення №5 ПАТ «Комінвестбанк», за адресою: м. Ужгород, вул. Л.Толстого,40, на підставі оформленого від імені ФОП ОСОБА_9 на своє прізвище грошового чеку серія та номер НОМЕР_2 зняв із банківського рахунку ФОП ОСОБА_9 № НОМЕР_1 вказану суму грошових коштів 200 тис. грн. разом із іншими 135 тис. грн., а всього зняв з рахунку 335 тис. грн., тобто у такий спосіб отримав у касі банку готівкові грошові кошти.

У подальшому, в невстановлені час та місці, учасники вказаної злочинної групи, тобто ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розподілили незаконно одержані грошові кошти в сумі 200 тис. грн. між собою.

Таким чином, 12.07.2016 року головний бухгалтер Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі із інженером з нагляду за будівництвом І категорії Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_7 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , шляхом зловживання службовим становищем, заволоділа чужим майном у великих розмірах грошовими коштами Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в сумі 200 тис. грн., чим завдала даному підприємству збитків на вказану суму.

04 квітня 2018 року ОСОБА_4 повідомлена про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема : договором підряду №318-16 від 12.05.2016, платіжним дорученням №3178 від 24.05.2016, згідно якого на рахунок ОСОБА_9 перераховано 700 тис.грн., рахунком №1-17/16 від 12.05.2016 виготовленого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на оплату авансу в сумі 700 тис.грн., договором підряду №319-16 від 12.05.2016 укладеного з ФОП ОСОБА_11 , платіжним дорученням №4116 від 11.07.2016 про перерахування ФОП ОСОБА_9 200 тис. грн., рахунком №7-07/16 від 01.07.2016 виготовленого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на оплату авансу в сумі 200 тис. грн., заявкою на оплату авансу ФОП ОСОБА_11 в сумі 203 тис.грн., висновком експертизи №33/17 від 11.09.2016 згідно якої роботи на обєкту ЦОП в АДРЕСА_5 , не виконані на суму 700 тис.грн., довіреністю від 23.05.2016 якою ОСОБА_9 надав право ОСОБА_8 діяти від свого імені, договором про відкриття банківського рахунку від 10.05.2016, грошовим чеком згідно серія МА3874112 від 12.07.2016 згідно якого ОСОБА_8 зняв із рахунку готівкові кошти в сумі 335 тис. грн., даними по руху коштів по банківському рахунку ОСОБА_9 , показаннями ОСОБА_9 , висновком експерта №4/229 від 25.08.2017, згідно якого ОСОБА_7 заповнював рахунок №7-07/16 від 01.07.2016 на оплату ФОП ОСОБА_9 авансу в сумі 200 тис. грн., розсекреченими протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій від 20.09.2017 стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_13 , довідкою Управління західного офісу Держаудитслужби в З/о, якою підтверджено збитки завдані Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в с умі 992 862 грн., показаннями представника потерпілого ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_13 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі нею дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави застосування запобіжного заходу, визначені в ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі може :
- переховуватись від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на свідків та експертів;
- вчиняти нові правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення у яких вона підозрюється.
Приймаючи до уваги наведені обставини, орган досудового розслідування вважає, що зазначені ризики передбачені ст. 177 КПК України об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання, шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тяжкість покарання, яке їй загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати що вона може переховуватися від органів досудового розслідування ; незаконно впливати на свідків та очевидців даної події; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , строком на 60 (шістдесят) днів.
Слідчий вказує, що висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Зокрема наголосив на тому, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину .

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити. Зокрема вказав на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків.
У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 підтримала доводи захисника.
Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваної, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене нею діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останній вини у вчинені вище вказаного злочину, з метою уникнення від покарання шляхом залякування свідків та очевидців даної події, перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванні даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосуванням засобу електронного контролю.
Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000088 старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, заміжньої, раніше не судимої, фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосуванням засобу електронного контролю, на строк два місяці, а саме до 09.06.2018 року та покласти на неї такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;
- не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали до 09.06.2018 року .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено 16.04.2018 року о 08 годині 35 хвилині.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1