Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4410/16-к
Провадження № 1-в/490/386/2017
У Х В А Л А
"2" лютого 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, одруженим, неповнолітніх дітей не має, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не скоював злочинів та не судився

засудженого вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2017 року за частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України до 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України, з застосуванням додаткового покарання позбавлення права керування транспортним засобом на 2 роки, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України, та йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки.

При цьому судом ухвалено про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі у разі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На виконання вказаного вироку засуджений став на облік у відповідний орган пробації з метою здійснення нагляду за його поведінкою. Окрім того, 27 липня 2017 року в нього були вилучені права на керування транспортними засобами.

19 грудня 2017 року засуджений надіслав до суду заяву, у якій просив застосувати відносно нього Закон України "Про амністію у 2016 році" та скоротити йому наполовину основне та додаткове покарання, що були призначені йому вказаним вироком суду.

В обґрунтування можливості застосування до нього вказаного покарання послався на статтю 7 згаданого Закону.

Після вислуховування прокурора, який вважав заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню, та дослідження матеріалів, доданих до клопотання, суд вважає, що у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити за такого.

Стаття 7 Закону України "Про амністію у 2016 році", на яку посилається засуджений в обґрунтування свого клопотання, передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання: "Засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі" у разі, якщо до них не можуть бути застосовані інші норми цього Закону.

Таке доводить, що дія цієї норми поширюється на особу за наявності сукупності таких умов:

1)особа є засудженою до покарання у вигляді обмеження волі та інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі;

2)особа фактично відбуває призначене покарання;

3)на неї не поширюється дія статей 1-6 Закону України "Про амністію у 2016 році".

В цьому ж випадку, перш за все, ОСОБА_4 є засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання.

Отже, одна з умов для застосування відносно нього статті 7 Закону України "Про амністію у 2016 році" є відсутньою, через що вказана стаття не може бути застосована до нього.

При цьому, як зазначає сам засуджений, підстави для застосування до нього інших норм вказаного Закону також є відсутніми.

Керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =
04.02.2018