Справа № 627/187/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про зміну запобіжного заходу
29.03.2018смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харків, громадянину України, українцю, маючому вищу освіту, не працюючому, не одруженому, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше засудженому 01.04.2011 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненому з місць позбавлення волі 13.06.2014 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 28 днів,покарання відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України,

у с т а н о в и в :
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні кримінальних проваджень , передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 , ст.122 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 16.01.2018 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого, ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 02 березня 2018 року, продовжено терміном на 60 днів, до 30 квітня 2018 року.

У судовому засіданні адвокат обвинуваченого заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з утримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що останній повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, він має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів правосуддя, а тому ризики, на які посилався прокурор під час обрання та продовження міри запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, відсутні.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, який підтримав клопотання свого адвоката, прокурора,який не заперечував щодо зміни запобіжного заходу, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

У судовому засіданні прокурор не довів наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішені питання щодо зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Потерпілий ОСОБА_6 в своїй заяві відмовився в частині обвинувачення за ст. 122 ч.1 КК України ,просив в цій частині справу закрити ,в іншій частині звинувачення претензій до обвинуваченого не має , оскільки збитки відшкодовані та на суворому покаранні не наполягає.

Також, зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, розкаявся, примирився з потерпілим, який відмовився від обвинувачення в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, суд вважає що клопотання адвоката підлягає частковому задоволенню, та що необхідно змінити запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки такий запобіжний захід є достатньою гарантією для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному провадженні та запобіганню вчиненню ним іншого кримінального правопорушення і переховування від суду.

З урахуванням доведеності обставин, що свідчать про потребу змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу утримання під вартою на домашній арешт, на думку суду, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 29 травня 2018 року.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і домашній арешт вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)прибувати до Краснокутського районного суду Харківської області за першою вимогою;

2)не відлучатися з с.Основинці Краснокутського району Харківської області без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)не залишати місце постійного проживання квартиру по АДРЕСА_2 , цілодобово.

В іншій частині клопотання відмовити.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1