Дата документу 15.01.2018
Справа № 501/2036/17

У Х В А Л А
09 січня 2018 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.
Вислухавши прокурора, дослідивши докази додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза що майно чайна продукція можуть бути знищенні або змінено місце його знаходження, розгляд даного клопотання проводиться без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація на підставі вимог ч. 2 ст. 163 КПК України.
Слідчим суддею досліджені наступні документи:
договір оренди від 25 квітня 2017 року № 2, укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в особі директора ОСОБА_9 , та фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 , згідно якого останній орендував адміністративно-виробниче приміщення площею 360 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , терміном з 01 червня 2017 року до 30 квітня 2020 року; договір набуває чинності з дня підписання акту прийому-передачі приміщення;
протоколи допитів потерпілого ОСОБА_7 від 20 вересня та 12 жовтня 2017 року, згідно якого він підтвердив укладання зазначеного договору оренди 25 квітня 2017 року, вважає що договір не набрав законної сили через те, що не відбулося підписання акту прийому-передачі орендованого приміщення. Не зважаючи на це він щомісячно з квітня по червень 2017 року сплачував авансовані платежі з метою підтвердження серйозності його намірів на укладання договору та підписання акту прийому-передачі приміщення. 05 серпня 2017 року, з метою початку використання вищевказаного приміщення, він надав вказівку своєму співробітнику ОСОБА_10 доставити його майно чайну продукцію на зазначене складське приміщення та вжити заходів спрямованих на підписання акту прийому-передачі приміщення;
протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12 жовтня 2017 року, згідно якого 05 серпня 2017 року він, за вказівкою ОСОБА_7 , супроводжував вантаж чайної продукції на вантажному автомобілі до місця розвантаження у орендоване приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, він повинен був здійснити дії щодо підписання акту прийому-передачі зазначеного приміщення. Прибувши на територію складських приміщень за вказаною адресою, орендодавці зачинили ворота і він разом з водієм не могли вільно покинути територію. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (повних його анкетних даних не знає), повідомили ОСОБА_10 про те, що виїхати звідси вони зможуть тільки без товару і висунули вимогу звантажити товар у складське приміщення. Через те, що обстановка була неприємною для ОСОБА_10 і йому не хотілося її ускладнювати, а також з огляду на те, що водій і машина були найманими, він разом з водієм розвантажили товар в вказане їм приміщення. Після чого їм повідомили, що вони можуть бути вільними, їм відкрили ворота комплексу і вони виїхали;
протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12 вересня 2017 року, згідно якого він підтвердив укладення зазначеного договору оренди. Жосану були передані ключі від зазначеного приміщення і він фактично його використовував та здійснював свою господарську діяльність. Жосан заборгував оплату за оренду приміщення, про що був повідомлений щодо неналежного виконання зобов`язань за договором. Наприкінці липня 2017 року невідомі особи демонтували та вивезли частину опалювальної системи на суму 201707,00 грн з орендованого приміщення, яка належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». ОСОБА_9 підтверджує наявність майна орендаря ОСОБА_7 у орендованому приміщенні, але не визнає того факту, що неправомірно утримує майно ОСОБА_7 , проте для його повернення виставляє вимоги ОСОБА_7 , а саме: довести, що майно належить саме йому та сплатити кошти за використання оренди комплексу, відшкодувати шкоду спричинену крадіжкою опалювальної системи;
протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 від 17 листопада 2017 року, згідно якого вони підтвердили інформацію раніш надану під час особистих допитів;
Диспозицією ч. 1 ст. 355 КК України передбачено в якості кваліфікуючих ознак протиправних дій за які наступає кримінальне відповідальність - примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Аналізуючи надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що в діях осіб які примушували до виконання цивільно-правових зобов`язань за договором оренди не вбачаються наступні кваліфікуючи ознаки зазначеного злочину: погроза насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна, і, таким чином, не вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Таким чином, прокурором ОСОБА_3 не доведено, що зазначені речі самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні за вказаною правовою кваліфікацією.
Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає завданням кримінального провадження, забезпеченню змісту та форми кримінального провадження щодо відповідності загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права та законність (ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 9 КПК України), та, з огляду на це, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 159, 163 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1