Справа № 563/612/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження №0000341 від 02 вересня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із середньо-спеціальною освітою, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №85 від 29 серпня 2017 року признаний на навчальні збори. Обвинувачений ОСОБА_5 не бажаючи проходити військову службу, умисно, з метою ухилення від навчальних зборів, будучи належним чином повідомленим про прибуття 29 серпня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправлення в складі команди НОМЕР_1 для проходження навчальних зборів, без поважних причин в зазначений час та місце не прибув. Тобто, ухилився від навчальних зборів.

18 вересня 2017 року прокурор Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваний ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , керуючись ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.337 КК України, як умисне ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.337 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право у продовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 наполіг на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинувачено у судовому засідання значив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити дану угоду.

В судовому засідання прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, у відповідності до ст.12 КК України є невеликої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину вперше, щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога обвинувачений не перебуває.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обирались.

Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2017 року, укладену між прокурором Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000341 від 02 вересня 2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (п`ясток десять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди в провадженні, в якому згідно із ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

С у д д я :