У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2018 Справа №607/2605/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 07 квітня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, несудимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР), -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається із обвинувального акту, рішенням першої сесії п`ятого скликання Петриківської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 13 квітня 2006 року № 1 «Про результати голосування та підсумки виборів сільського голови та сільських депутатів», обвинувачений ОСОБА_3 обраний на посаду сільського голови в одномандатному окрузі №165.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції Закону від 06.10.1998 №163-14, далі Закон), сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села та очолює виконавчий комітет відповідної сільської ради, головує на її засіданнях. У відповідності до п.п. 1, 2, 7, 10, ч. З ст. 42 Закону, сільський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. Згідно ч. 4 ст. 42 Закону, сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. В силу чого, обвинувачений ОСОБА_3 , на період здійснення ним повноважень, сільського голови був службовою особою.
Поряд із цим, згідно ст.23 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.05.1993 №3179-12), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
18 листопада 1998 року, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на посаді сільського голови Петриківської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області та був службовою особою, виник злочинний намір, спрямований на підробку службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.
Так, рішенням виконавчого комітету Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 59 від 16.07.1998 року працівникам держлісгоспу надано дозвіл на приватизацію земельних ділянок садівничого товариства «Лаванда» згідно списку, який додається до рішення виконавчого комітету і є його невід`ємною частиною.
У вказаному списку працівників Держлісгоспу, до рішення Виконкому № 59 від 16 липня 1998 року зазначено вичерпний перелік осіб, яким надано дозвіл на приватизацію земельних ділянок садівничого кооперативу «Лаванда», однак громадянина ОСОБА_7 в цьому списку не зазначено, а тому права на приватизацію земельних ділянок садівничого кооперативу «Лаванда» на підставі рішення Виконкому Петриківської сільської ради народних депутатів №59 від 16 липня 1998 року він не мав.
Реалізуючи свій злочинний намір, 18 листопада 1998 року обвинувачений ОСОБА_3 , будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не зазначений у вказаних списку та рішенні виконавчого комітету Петриківської сільської ради, в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради №59 від 16.07.1998, шляхом виконання власного підпису у рядку «Голова петриківської сільської ради народних депутатів М. Батько» та завірення печаткою Петриківської сільської ради народних депутатів, видав ОСОБА_7 Державний акт на право власності на землю І-ТР №017190 і тим самим передав у власність останньому земельну ділянку площею 0,073 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 підробив Державний акт на право власності на землю І-ТР №017190.
На підставі підробленого Державного акту на право власності на землю І-ТР №017190, громадянину ОСОБА_7 , за рахунок земель державної власності, було передано у приватну власність земельну ділянку для садівництва площею 0,073 га в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області.
Таким чином, у діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається підробка Державного акту на право власності на землю, який виданий Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_7 і який наділив його правом власності на земельну ділянку площею 0,073 га.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР).

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 подав суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР), на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 не заперечили щодо задоволення клопотання та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 .

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР), санкція якого передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років або виправними роботами на той же строк.
Як вбачається з ст. 48 КК України 1960 року, особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули, зокрема: три роки з дня вчинення злочину, за який згідно з законом можуть бути призначені позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин інкримінований ОСОБА_3 класифікується як злочин середньої тяжкості. Тому, на підставі ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості - минуло п`ять років.

Вимоги ст. 5 КК України передбачають, що закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Також, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку норми Кримінального кодексу 1960 року покращують становище обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому підлягають застосуванню, і з врахуванням того, що з дня вчинення злочину, тобто з 18 листопада 1998 року, минуло більше трьох років, суд вважає що ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР) підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 07 квітня 2015 року закриттю.

На підставі наведеного, суд керуючись ст. ст. 5, 12, 49 КК України, ст. 48 КК України 1960 року, ст.ст. 284-286, 288, 314 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України 1960 року (в редакції статті від 08 лютого 1995 року № 41/95-ВР) звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 07 квітня 2015 року - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.
Головуючий суддяОСОБА_1