Провадження 1-кп/760/1696/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 квітня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0012875 від 06 листопада 2017 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 22.10.2010 Васильківськім міськім судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 22.10.2010 Васильківськім міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив корисне тяжке кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 06.11.2017 близько 18 год. 20 хв.. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1 поруч з МАФом по продажу хліба, який знаходиться неподалік приміщення Приміського вокзалу станції Київ-Пасажирський, помітив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_6 , яка стояла поруч з віконцем вказаного МАФу та в руці тримала власний гаманець. В той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення даного майна.

Реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов ззаду з лівої сторони до ОСОБА_6 та дочекався моменту, коли потерпіла поклала гаманець на виступ біля віконця, рукою схопив гаманець, вартість якого становить 600 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 703 гривні та банківська картка «ПриватБанку», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції з викраденим майном та в подальшому вищевказане майно у ОСОБА_5 було вилучено співробітниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 міг завдати потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1303 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що відкрито викрав гаманець, не розуміючи, що робить.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України доведеною, оскільки він вчинив закінчений замах на умисне повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий за ч. 2 ст. 186 КК України та знову вчинив замах на грабіж, суд вважає за необхідне при кваліфікації даного діяння застосувати кваліфікуючу ознаку "повторність".

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не довівши правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше неодноразово судимого, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначенні міри покарання, суд врахував те, що будучі раніше неодноразово засудженим, останній раз 22.10.2010 Васильківськім міськім судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, правильних висновків для себе не зробив, знову вчинив такий самий корисливий злочин, а тому його перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він являє собою небезпеку для оточуючих, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суду не надано доказів, щоб підтверджували неможливість відбування покарання обвинуваченим в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, врахувавши стан здоров`я обвинуваченого, особу винного, зокрема його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає підстав для застосування до нього суворої міри покарання в межах санкції ст. 186 КК України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком, починаючи з 06 листопада 2017 року день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, що були повернуті потерпілій: гаманець та грошові купюри в сумі 703 грн. - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1