Справа № 520/7721/15-к
Провадження № 1-кс/520/1045/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району Одеської області ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , власника майна підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_6 , про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, шляхом використання підробленого договору купівлі-продажу №99/0183 від 21.10.1999, від імені ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом заволоділа правом на його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .
Після чого, використовуючи підроблений паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_8 уклала 16.12.2013 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Згідно укладеного договору купівлі-продажу від 16.12.2013року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 , який в свою чергу, 20.02.2014 уклав договір купівлі - продажу вказаної квартири, згідно якого право власності на дану квартиру на теперішній час належить ОСОБА_10 .
Згідно відомостей КП «БТІ» ОМР станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_7 . Крім того, станом на 31.12.2012 в КП «БТІ» ОМР договір купівлі-продажу нерухомого майна №99/0183 від 21.12.1999, виданий ОУБ «GIP» не зареєстрований. Проведеними слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що організаторами вказаного кримінального правопорушення реалізувалися інші злочинні схеми, направленні на заволодіння об`єктами нерухомості шахрайським шляхом, у тому числі відносно квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 .
Проведенням слідчих розшукових дій були здобуті достатні докази для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, так 27.05.2015 о 23:00 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, про те, що в період часу з жовтня 2013 року по січень 2014 року, у ОСОБА_5 ,із корисливих спонукань, виник намір на заволодіння шахрайським шляхом правом власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що згідно до «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» у приватній власності ОСОБА_5 перебуває 13/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , житловою площею 130,0 кв.м. на земельній ділянці площею 799 кв.м., згідно до договору дарування частини домоволодіння, укладеного між ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16 05.03.2010, за реєстраційним номером №394, реєстраційний номер майна 14564661.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі, пояснивши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та своїми незаконними діями завдав територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради матеріальну шкоду у великому розмірі, в зв`язку з чим накладення арешту на майно підозрюваного необхідне для виконання рішення суду у частині відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що клопотання не відповідає вимогам КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, адвоката, підозрюваного, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим наведені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме надані докази, які дають підстави вважати існування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Слідчим, із дотриманням вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вказаний перелік і вид майна, що належить арештувати, надані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арешту.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати, розмір матеріальної шкоди яку було завдано територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, в кримінальному правопорушенні, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 131, 170, 173 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 про накладення на арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.
Накласти арешт на 13/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , житловою площею 130,0 кв.м. на земельній ділянці площею 799 кв.м., реєстраційний номер майна 14564661.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 та прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_6 , чи ОСОБА_18 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Суддя ОСОБА_1