Справа № 202/1086/18
Провадження № 1кп/202/212/2018
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 від 04.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вм. Новомосковську Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 05 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 314 КПК України, ухвалою суду від 06.03.2018 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні, перш за все, вирішується чи відповідає обвинувальний акт вимогам КПК України.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, в обвинувальному акті, в частині епізоду, передбаченого ч.2 ст.186 КК України зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 приналежний йому мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 3S у корпусі сірого кольору вартістю 1200 гривень. В той же час, у наступному абзаці зазначено, що своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4482 гривні 10 копійок.

Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Зазначені обставини, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
На підставі положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному.

Суд вважає, що зазначена вище суперечливість в обвинувальному акті, а саме встановлена невідповідність зазначеної вартості викраденого мобільного телефону, яка вказана в обвинувальному акті, порушує як право обвинуваченого на захист, так і права потерпілого, так як це фактично позбавляє останнього права на відшкодування в повному обсязі завданої йому шкоди (п.10 ч. 1 ст. 56 КПК України), оскільки суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, зміна обвинувачення можлива лише з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і виключно, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Але невідповідність розміру зазначеної шкоди її фактичному розміру не є новими фактичними обставинами.
За таких обставин, враховуючи, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, входять до предмету доказування, а норма п.6 ч.2 ст.242 КПК України, є імперативною, суд приходить до висновку, що виявлені недоліки унеможливлюють призначення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні до судового розгляду, оскільки вказане порушення є об`єктивною та суттєвою перешкодою для його розгляду та подальшому ухваленню законного та обґрунтованого рішення,а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Прокурором, з посиланням на те, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком
на 60 діб, дія якого закінчується 17.03.2018 року заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу посилаючись на відсутність ризиків, передбачених законодавством.
Суд вважає, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому підлягає задоволенню оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам переховуватися від суду.
Керуючись ст.ст.291, 314, 331 КПК України, суд-

У х в а л и в:

ОСОБА_4 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 12.05.2018 року.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бутиоскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1