Справа № 303/936/18
Провадження № 1-кс/303/266/18
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
01 березня 2018 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: старшого слідчого СВ Мукачівського ВП
ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3

Старший слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №115684984 від 28.02.2018 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 та мешканцю АДРЕСА_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), розмір частки 1/1.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , 20 лютого 2018 року о 15 годині 30 хвилині, перебуваючи в м. Мукачево на площі Кирила і Мефодія, навпроти Мукачівського драматичного театру, розташованого за вищевказаною адресою, що є місцем масового перебування громадян, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність на настання суспільно - небезпечних наслідків, під час проведення оперативної закупки психотропної речовини метамфетамін, шляхом продажу за 2000 гривень, незаконно збув громадянину під вигаданими анкетними даними ОСОБА_5 прозорий поліетиленовий пакет прямокутної форми, у середині якого знаходилася порошкоподібна речовина, яка згідно висновку експерта Закарпатського Науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №6/121 від 21.02.2018, містить психотропну речовину метамфетамін - обіг якої обмежено, вагою 0,1689 грам. Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, (злочин) передбачений ч.2 ст.307 КК України, тобто - незаконний збут психотропних речовин, в місцях масового перебування громадян. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 307 КК України. 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (незаконний збут психотропних речовин в місцях масового перебування громадян). Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 , відмовився від дачі показів згідно ст. 63 Конституції України. У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, раніше не судимий. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 115684984 від 28.02.2018 підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) має у спільній власності квартиру, АДРЕСА_1 ", в м.Мукачево, розмір частки 1/1..
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з наведених в ньому підстав і просив його задовольнити.
Власники майна у судове засідання не викликалися на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
Розглянувши дане клопотання та заслухавши думку слідчого приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.7) ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Виходячи із абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
З огляду п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
21 лютого 2018 року старший слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобт незаконний збут психотропних речовин, в місцях масового перебування громадян, санкція статті, якої передбачає покарання у вид позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №115684984 від 28.02.2018 року, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_4 .
Стаття 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Беручи до уваги, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна, що є фактичною підставою накладенню арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , так як не застосування накладення арешту на майно зумовить в подальшому неможливість виконання вироку суду в частині забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 ..
Таким чином, приходжу до висновку, що наявні передбачені нормами КПК правові підстави для задоволення клопотання про арешт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №115684984 від 28.02.2018 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
В іншому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, втрати, пошкодження, знищення, приховання тощо) на вказане майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст.132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №115684984 від 28.02.2018 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 та мешканцю АДРЕСА_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), розмір частки 1/1.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1