АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 серпня 2017 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерянка Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, працюючого начальником групи спеціального будівництва 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

за участі: прокурорів захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду частково задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро ОСОБА_9 , погоджене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано щодо підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 505 200 (п`ятсот п`ять тисяч двісті) гривень до 05 жовтня 2017 року.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких він підозрюється і за якими передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, його відношення до скоєного, тому вважає, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Адвокат в своїй апеляційній скарзі посилається на відсутність обґрунтованої підозри та зазначає, що слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_6 не є особою, яка підписувала платіжні доручення про перерахування бюджетних коштів генпідрядникам та не має ніякого відношення до конвертації грошових коштів у готівку. Його посадовою інструкцію це взагалі не передбачено.
На думку сторони захисту, слідчим суддею не враховано також того, що поведінка, та й сама особа ОСОБА_11 , як старшого офіцера не дають підстав для висновку про наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки. ОСОБА_12 є утриманцем доньки, у нього тісні сімейні зв`язки з батьком, який є хворим, пенсіонером і теж є на його утриманні.
Крім того, захисник посилається в своїй апеляційній скарзі на те, що визначена судом застава для ОСОБА_11 є абсолютно неможливою для сплати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим детективом Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 29 березня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000870, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 210, ч. 1 ст. 205 КК України за фактом розтрати грошових коштів Державного бюджету України, вчиненого в особливо великих розмірах, зловживання службовим становищем, службового підроблення та нецільового використання бюджетних коштів.
08 серпня 2017 року о 07 год. 32 хв. ОСОБА_6 затримано та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
10 серпня 2017 року старший детектив Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро ОСОБА_9 , за погодженням начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 5 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 120 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року зазначене клопотання частково задоволено та застосовано щодо підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 505 200 (п`ятсот п`ять тисяч двісті) гривень до 05 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

З журналу судового засідання та ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні детектива підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурорів та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Судом також правильно враховано вагомість наявних доказів про можливість вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, за якими передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, його відношення до скоєного, у зв`язку із чим наведені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, а тому на думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, з чим погоджується і колегія суддів.

Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема, що він старший офіцер, утриманець доньки, у нього тісні сімейні зв`язки з батьком, який є хворим, пенсіонером і теж є на його утриманні, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання автора апеляційної скарги на те, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою є безпідставними, оскільки перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя правильно, з урахуванням виключного випадку, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та дані про його особу, визначив заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про її особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді з наведених у апеляційній скарзі доводів, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро ОСОБА_9 , погоджене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано щодо підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4301/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1