справа № 492/1009/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про повернення обвинувального акту
03 листопада 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
На розгляд Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Під час підготовчого судового засідання прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, розглянути цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який надійшов до суду разом з обвинувальним актом, за правилами, встановленими КПК України.

Захисник-адвокат в судовому засіданні заявив клопотання, підтримане підозрюваним, про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: відсутнє конкретне, з відображенням усіх обов`язкових елементів складу злочину, формулювання обвинувачення, що перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту. Крім того, в порушення п. 9.5.1, 9.8.2, 18.2.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури № 103 від 24.02.2016р., обвинувальний акт не посвідчений печаткою Білгород-Дністровської місцевої прокуратури; в порушення ч. 1 ст. 293 КПК України копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування були надані під розписку підозрюваному та його захиснику не одночасно з переданням обвинувального акту до суду, що може свідчити про можливу зміну їх змісту; реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки не містить відомостей про час проведення процесуальних дій, відомостей про таку процесуальну дію як складання обвинувального акту, повних реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а містить лише короткий опис таких рішень.

Потерпілий під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, розглянути його цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який надійшов до суду разом з обвинувальним актом, за правилами, встановленими КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, цивільний позов, розглянувши клопотання захисника-адвоката про повернення обвинувального акту прокурору, прийшов до висновку, що клопотання захисника-адвоката про повернення обвинувального акту прокурору підлягає задоволенню, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 разом з додатками слід повернути прокурору, цивільний позов повернути ОСОБА_6 з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити зокрема такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В силу п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях підозрюваного склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 07.05.2017р., приблизно о 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, в ході раптово виниклої сварки з потерпілим ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя, після чого штовхнув лівою рукою в плече потерпілого, від чого останній впав на землю. Після того, як потерпілий підвівся, ОСОБА_7 , керуючись єдиним умислом, направленим на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, штовхнув потерпілого та, схопивши правою рукою светр останнього, смикнув за нього, від чого потерпілий впав на землю. Далі ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар лівою ногою в область лівої частини обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рубця у кута рота зліва, рубця по внутрішній поверхні лівої щоки, які згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 89 від 15.06.2017р. не були небезпечними для життя, тягнуть за собою розлад здоров`я тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається відсутність викладення всіх обставин кримінального правопорушення, суперечність обставин вчинення злочину його остаточній кваліфікації.

Стаття 125 КК України передбачає відповідальність за умисні дії, а відтак встановлення та визначення суб`єктивного ставлення особи до своїх дій є обов`язковим.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення взагалі не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення (злочину); не зазначено на що був спрямований умисел ОСОБА_7 ; механізм нанесення тілесних ушкоджень не прописаний, що є неконкретним (якою частиною лівої ноги нанесені удари в ліву частину обличчя потерпілого); що спричинені легкі тілесні ушкодження, не потягли таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я; локалізація, механізм утворення тілесних ушкоджень, які маються у потерпілого. Також, не повністю зазначена суб`єктивна сторона, а саме прямий чи непрямий умисел був у підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, судом встановлено, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна, а також суб`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення, чим порушено право підозрюваного на захист.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 на суму 3150,00 грн. та під час підготовчого судового засідання потерпілий заявив, що йому завдано матеріальної та моральної шкоди та просив суд розглянути цивільний позов разом з обвинувальним актом.

Обов`язок слідчого чи прокурора зазначати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і КПК не уточнює будь-то це шкода державі, чи особам приватного права, а вже потім у потерпілого є право на звернення з цивільним позовом про відшкодування шкоди, нанесеної кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що матеріальна, моральна шкода потерпілому не встановлена, також не встановлено шкоду державі чи місцевому бюджету лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення, якщо таке потерпілий проходив, чим також порушені вимоги п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК Українипри складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення; розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відсутність визначення конкретних обставин вчинення злочину, тобто відсутність обов`язкових елементів складу інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обумовлює неможливість ефективного захисту від обвинувачення та перешкоджають суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

У всякому разі, не вдаючись до аналізу доказовості фактичних обставин події, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 висунуте неконкретне обвинувачення, чим порушено його право на захист.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставини, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Вказані вимоги не можуть бути виконані судом, виходячи з наданого до суду обвинувального акту.
Судом також враховується, що всупереч ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про час проведення процесуальних дій № № 2, 3, 8, 13, 18-20, 22-27, 29-30, а також відомостей про таку процесуальну дію як складання обвинувального акту у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про недотримання під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зазначених вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання захисника-адвоката на відсутність в обвинувальному акті печатки прокуратури так як будь-які вказівки щодо засвідчення печаткою підпису прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не передбачені ст. 291 КПК України, а сама по собі відсутність зазначеної печатки не може бути самостійною і безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

У зв`язку з тим, що виявлені недоліки обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до Торган Вячеслава Степановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином підлягає поверненню, так як судом не вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту для усунення його недоліків.
Цивільний позов ОСОБА_6 до Торган Вячеслава Степановича про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - повернути.

Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1