Справа №№ 148/68/18
В И Р О К
Іменем України

23 квітня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не заміжня, не працююча, судима 05.07.2016 Тульчинським р/с по ст. 185 ч.1 КК України до 3 місяців арешту, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.12.2017, біля 14:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, підійшла до території домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де зайшовши на подвір`я підійшла до приміщення будинку. Далі ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, з метою незаконного заволодіеея чужим майном, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом відчинення дверей, проникла в приміщення нежилого будинку вищевказаного домогосподарства, звідки здійснила крадіжку двох мішків із зерном соняшника, загальною вагою 40,7 кг, де вартість одного кілограма зерна соняшника згідно довідки вартості становить 15 грн. Далі ОСОБА_4 продала викрадене нею зерно, тим самим розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 610,5 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину передбаченого ст. 185 ч..3 КК України визнала повністю і суду показала, що дійсно 23.12.2017, вона вчинила крадіжку двох мішків зерна соняшника з домогосподарства ОСОБА_5 . Один мішок продала за 30 грн., а інший поміняла на продукти харчування. Шкоду відшкодувала, у вчиненому щиро кається і просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів, клопотань та заперечень щодо належності та допустимості письмових доказів наданих стороною обвинувачення.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність та крадіжка поєднана з проникненням в житло, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим її дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховано суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, яка характеризується посередньо, активне сприяння в розкритті злочину, а також правдивість та послідовність наданих в судовому засіданні показів.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння в розкритті злочину, а також відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкцій визначених ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому, судом взято до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, яка щиро розкаялась у вчиненому злочині, характер та ступінь вини обвинуваченого, послідовність її показів в судовому засіданні, а також те, що остання запевнила суд, що стала на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.

Стосовно запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю клопотань щодо їх застосування, суд вважає, щодо до вступу вироку в законну силу запобіжні заходи не обирати.

Питання щодо речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 185 ч.3 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на два роки.

Відповідно до вимог ст. 76 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: 21,7 кг насіння соняшника повернути потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 28.12.2017.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя