Справа №-613/1504/17 Провадження №-1-кп/613/82/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000619 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Богодухова Харківської області, українки, громадянки України, розлученої, має неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,--

за ч.1 ст.191, ч.2 ст.383 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи призначеною на посаду касира торгівельного магазину на підставі трудового договору № 26 від 06.07.2017 року укладеного між нею та фізичною особою підприємцем « ОСОБА_5 », та являючись матеріально-відповідальною особою відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 06.07.2017 року, здійснювала продаж продуктових товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 ,1982 р.н. ОСОБА_4 09 вересня 2017 року, здійснюючи операції з реалізації товарів за касою магазину ФОП « ОСОБА_5 », діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні, привласнила грошові кошти в сумі 18 836 грн. 64 коп., які перебували у касі магазину і були отримані від реалізації товарів, та обернула їх на свою користь. Також, ОСОБА_4 в період з 04 вересня 2017 року по 09 вересня 2017 року працюючи за касою магазину ФОП « ОСОБА_5 », діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на привласнення чужого майна яке перебувало у її віданні, привласнила грошові кошти в сумі 4865 грн. 37 коп., отримані нею від реалізації невстановленим в ході досудового слідства громадянам товарної продукції магазину ФОП « ОСОБА_5 », не відобразивши дану торгівельну операцію по електронному обліку продажу товарів не пробивши чек за продані товари, а отримані кошти обернула на свою користь. У зв`язку з викладеним, незаконними діями ОСОБА_4 спричинено згідно висновку судово-економічної експертизи №19761 від 31.10.2017 року, нестачу належних ФОП « ОСОБА_5 », грошових коштів та товарів на загальну суму 23 702 грн. 01 коп.

Крім того. ОСОБА_4 9 вересня 2017 року о 19 год. 18 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, розуміючи неправдивий характер інформації, з метою завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, по телефону «102» повідомила оператора, який в свою чергу повідомив оперативного чергового Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9, про скоєння стосовно неї тяжкого злочину, після чого подала письмову заяву, та будучи письмово попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України, вимагала притягнути до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.187 КК України невідомих осіб, які 09.09.2017 року, близько 19 год.15 хв., перебуваючи в приміщенні продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ФОП « ОСОБА_5 », із застосуванням газового балончика, скоїли на неї розбійний напад та заволоділи грошовими коштами в сумі 18 900 грн., що насправді не відповідало дійсності, оскільки грошовими коштами ОСОБА_4 , заволоділа самостійно, з корисливих мотивів, при цьому факту розбійного нападу на неї вчинено не було.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.383 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, від дачі пояснень відмовилася.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився дослідженням доказів, які характеризують її особу.

Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудної та інших учасників процесу.

Суд дійшов висновку про доведеність, в межах пред"явленого обвинувачення, винуватості ОСОБА_4 в привласненні чужого майна, яке було ввірене особі і кваліфікує її дії за ст.191 ч.1 КК України, а також завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину, вчиненому з корисливих мотивів і кваліфікує її дії за ч.2 ст.383 КК України.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних нею злочинів, характеристику особистості підсудної, яка полягає в тому, що вона раніше не судима, за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, шкоду відшкодовано.

Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудної ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудної ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, що характеризують особу підсудної, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкцій ч.1 ст.191 та ч. 2 ст.383 КК України у виді позбавлення волі за кожний злочин, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, ставлення підсудної до скоєного, враховуючи відомості про особу підсудної, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та зважаючи на висновок органу пробації, вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов"язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, п.2 КК України.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів, а тому її виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-економічної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з підсудної на користь держави витрати в сумі 3714 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винною в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.383 КК України та призначити покарання:

за ст.191 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі,

за ст.383 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі:

-грошові кошти в сумі 18772 гривні та дві квитанції ФОП ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в доход держави, витрати по справі за проведення експертизи в сумі 3714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя