Провадження № 11-сс/779/13/2018
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 січня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поляниця, Болехівської міської ради, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. Зазначає, що слід звернути увагу на вимоги ст.5 Конвенції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі "Тодоров проти України" відповідно до якої для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Суду при розгляді клопотання щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою зокрема, йдеться про застосування застави, у багатьох випадках навіть не розглядалися. Вказує, що будь-яких підстав які були відомі на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурором в судовому засіданні, а слідчим в клопотанні не наведено. Вказує, що прокурором не доведено будь-яких ризиків передбачених ст.177 КПК України. Слідчий суддя в ухвалі суду обмежилась простим переліком всіх можливих наявних ризиків, які визначені чинним КПК, погодившись з думкою прокурора, що такі існують, жодним чином не спростувавши доводи захисту щодо необхідності конкретно з врахуванням практики обґрунтувати які саме ризики існують та якими доказами підтверджуються. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.01.2018 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 1982 року народження у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду від 03 січня 2018 року клопотання задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поляниця, Болехівської міської ради, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, на шістдесят днів до 04 березня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначено заставу 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що існують ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення а тому вони не дають підстав застосувати на період до завершення досудового розслідування більш м`який запобіжний захід.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підтримала подану апеляційну скаргу просила її задовольнити.

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просить залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 197 ч.3 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому Кодексом.

При продовженні підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчим суддею дотримано вимоги вказаної норми закону.

Висновок слідчого судді щодо задоволення клопотання слідчого яке погоджене прокурором відділу прокуратури області у кримінальному провадженні № 0000668 від 27.10.2017 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є обґрунтованим і відповідає ст.ст. 197, 199, 184 КПК України.

При цьому ризики, які були при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли і не зменшились.

За таких обставин, слідчий суддя в силу ст. 197 КПК України законно продовжив строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 04 березня 2018 року включно.

Доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді, а також про не доведеність прокурором жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини на підставі яких він прийшов до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дане переконання підтверджено при апеляційному розгляді.

Колегією суддів перевірено наявність ризиків передбачених у п.п.1,2,3,5, ч.1ст.177 КПК України, які встановлені органами досудового слідства а саме: ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки злочин у вчиненні якого він підозрюється згідно ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких і за нього передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років і підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити речі викрадені з будинку ОСОБА_10 та управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради;незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їх анкетні та надані свідчення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований, джерело існування не відоме, усі співучасники та виконавці даного злочину не встановлені, крім того щодо нього в суді розглядається інше кримінальне провадження, тому підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Покликання захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя безпідставно продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, чим порушив вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ є необґрунтоване.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком 60 днів, і закінчується 08 січня 2018 року.

03 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів - до 04 березня 2018 року. Тому виходячи з вищенаведеного, слід зазначити що підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою продовжувався лише один раз, що не є триваючим, а також стороною обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Колегія суддів зазначає, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Крім цього ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч.1ст.263 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, оскільки висновки слідчого судді є обґрунтованими .

Також не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого за погодженням з прокурором про продовження строку тримання під вартою, оскільки воно відповідає вимогам ст.199 КПК України.

Ухвала слідчого судді постановлена з врахуванням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що дотримано слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 січня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3