Справа№487/5394/17
Провадження №1-кп/487/506/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор -ОСОБА_3 ,
обвинувачений -RAMY MOHAMED ABD-ELFATTAH MOHAMED ABD-RABOU
захисник -ОСОБА_4 ,
перекладач - ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 13.09.2017 року за обвинуваченням RAMY MOHAMED ABD-ELFATTAH MOHAMED ABD-RABOU у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою суду від 13.10.2017 року по справі призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення справи до розгляду, обвинувачений також не заперечував проти призначення справи до розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За визначенням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Пунктом 5 ч.2 ст.291 та ч.1 ст.337 КПК України визначено, що обвинувальний акт повинен містити в собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

Отже, формулювання обвинувачення - це юридичне виведення, засноване на викладених в описовій частині обвинувального акту фактичних обставинах справи, змістом якого повинні бути правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції норми кримінального закону, що застосовується до конкретної особи.

Вивчивши обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті, суд приходить до переконання про його неконкретність, тим самим порушення права RAMY MOHAMED ABD-ELFATTAH MOHAMED ABD-RABOU на захист.

Встановлено, що у формулюванні обвинувачення не зазначено адресу вчинення злочину, також час вилучення наркотичних засобів.

За таких обставин суд вважає не конкретизованими фактичні обставини кримінального правопорушення і як наслідок формулювання обвинувачення.

Отже, твердження прокурора у підготовчому судовому засіданні про відповідність обвинувального акту вимогам закону та можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду є не переконливими, є передчасними та таким, що суперечать наведеним вище нормам.

Статтею 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.З ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.З ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Приймаючи до уваги закріплений у ст.9 КПК України принцип законності кримінального провадження, суд вважає, що недотримання будь-яких імперативних норм Кримінально-процесуального кодексу України щодо змісту обвинувального акту, є підставою для визнання такого акту таким, що не відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного обвинувальний акт відносно RAMY MOHAMED ABD-ELFATTAH MOHAMED ABD-RABOU, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 13.09.2017 року за обвинуваченням RAMY MOHAMED ABD-ELFATTAH MOHAMED ABD-RABOU у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України повернути прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Заводського
районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1