ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування скарги зазначив, що ним було подано заяву про вчинення злочину суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_6 , яка 18.01.2017 не розглянула його позов, а винесла ухвалу про необхідність сплати судового збору, який він сплачувати не має. 29.06.2017 слідчий прокуратури виніс постанову про закриття кримінального провадження, копію якої заявник отримав поштою 15.09.2017.
Вважає прийняту слідчим постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий не здійснив у даному кримінальному провадженні жодної слідчої дії, не допитав заявника та суддю ОСОБА_6 . Крім того, слідчий вказує, що ухвала судді від 18.01.2017 не суперечить закону, однак 22.03.2017 ухвала була скасована апеляційним судом Запорізької області. Таким чином, слідчому необхідно витребувати в Апеляційному суді Запорізької області копію ухвали від 22.03.2017 у справі № 22-ц/778/1329/17 та долучити до провадження. Просив скасувати постанову слідчого від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження та зобовязати прокуратуру Запорізької області поновити кримінальне провадження у справі.
У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, в якій зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважаючи прийняту постанову законною та обґрунтованою.
Відповідно до статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог статті 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За приписами частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим, прокурором доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Крім того, відповідно до вимог статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Під час розгляду скарги ОСОБА_4 слідчим суддею встановлено відповідність постанови слідчого про закриття кримінального провадження наведеним вище вимогам закону.
Листом від 29.06.2017 за № 17/1-3891-17 ОСОБА_4 повідомлено про закриття кримінального провадження (із направленням копії постанови). Проте, доказів направлення вказаного листа матеріали кримінального провадження не містять.
До суду дану скаргу ОСОБА_4 подав 20.09.2017. При цьому, зазначив, що постанову слідчого він отримав поштою 15.09.2017 разом із супровідним листом № 17/2-2771-12 від 12.09.2017, копію якого заявник долучив до скарги.
Отже, виходячи з дати відправлення вказаного листа 12.09.2017, слідчий суддя вважає строк звернення до суду зі скаргою не пропущеним.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, його вчинення суддею Мелітопольського районного суду Запорізької області, на думку заявника, полягає у винесенні завідомо неправосудної ухвали від 18.01.2017 про повернення позовної заяви через несплати судового збору, чим було проігноровано вимоги ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», за якою заявника звільнено від сплати судового збору. Крім того, вказував, що суддя повинна була заявити самовідвід, оскільки щодо неї по заявам ОСОБА_4 вже відкривалися кримінальні провадження.
Так, в матеріалах кримінального провадження містяться ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 29.12.2016 у справі № 320/8615/16-ц про залишення позовної заяви без руху, у якій суддею вказано на необхідність оплати судового збору та безпідставність посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про судовий збір», а також ухвала у цій справі від 18.01.2017 про повернення позовної заяви позивачеві через не усунення її недоліків.
Доводи заявника у своїй сукупності зводяться до не погодження із ухвалою судді від 18.01.2017, законність якої підлягає перевірці у порядку, визначеному процесуальним законом, у даному випадку Цивільним процесуальним кодексом України.
Вказаний висновок слідчого судді підтверджується і тим, що заявник в своїй скарзі самостійно зазначив, що вказана ухвала судді були скасована в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» надано роз`яснення, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.
Крім того, рішенням Ради суддів України від 8 червня 2017 р. № 34 роз`яснено, що подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення до ЄРДР відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення розгляду справи має ознаки впливу на суд.
У даному випадку ухвала судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2017 про повернення позовної заяви була скасована Апеляційним судом Запорізької області, а справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі, про що свідчить додана до скарги ОСОБА_4 ухвала суду апеляційної інстанції від 22.03.2017. Таким чином, провадження у справі за позовом ОСОБА_4 не закінчено.
Крім того, слідчий суддя вважає непереконливими доводи заявника про те, що в межах кримінального провадження слідчий мав допитати суддю ОСОБА_6 та витребувати в Апеляційному суді Запорізької області ухвалу від 22.03.2017, оскільки суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у провадженні, крім випадків, установлених законом, що випливає із принципу незалежності судової влади, закріпленого у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Крім того, враховуючи, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2017 справа була повернута до суду першої інстанції, то це унеможливлює витребування вказаної ухвали саме в Апеляційному суді Запорізької області.
Поряд із цим, заявник у своїй заяви про вчинення кримінального правопорушення достатньо повно виклав обставини, які на його думку свідчили про вчинення злочину, а також зазначив розмір шкоди. Зазначаючи у скарзі про необхідність його допиту слідчим, заявник не зазначив, з яких саме питань слідчий мав його допитати, що не були охоплені поданою ним заявою.
Підсумовуючи викладене, підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає, а тому її слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303 309, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 7 березня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 12 березня 2018 р. о 8:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1