Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/286/18
Провадження №1-кс/542/54/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року смт. Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в смт. Нові Санжари клопотання слідчого СВ Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 13.03.2018 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України,
В Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , в якому просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 січня 2018 року близько 07 год. 30 хвил. ОСОБА_5 прийшов до будинку в господарстві ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 для того, щоб останній повернув йому заборговані кошти. Знаходячись в кімнаті будинку ОСОБА_6 під час бесіди між ними виникла сварка, яка переросла в боротьбу в ході якої ОСОБА_5 утримуючи руками ОСОБА_6 наніс йому згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року: «Два синця в області середньої третини правого передпліччя по задній поверхні, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень», після чого в ході бійки ОСОБА_5 схопив кухонний ніж, який знаходився на столі в кімнаті, та умисно заподіяв один удар лезом кухонного ножа в область спини справа ОСОБА_6 , чим згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: «Рана в проекції правої лопатки, проникаюча в плевральну порожнину з розвитком гідроторакса, які у сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.», після чого ОСОБА_5 самостійно припинив свої протиправні дії, якого ОСОБА_6 в подальшому виштовхав із будинку.

Дії ОСОБА_5 , які виразились в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікують за ч.1 ст.121 КК України.

Вважають, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.01.2018 року; показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 29.01.2018 року; протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 30.01.2018 року; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 06.02.2018 року; висновком судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №12 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №13 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №18 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №19 від 07.03.2018 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 13.03.2018 року.

Необхідність обрання вказаного запобіжного заходу обґрунтовують наявними ризиками а саме: можливість вчинити інший злочин, переховуватись від слідства та суду, щоб уникнути покарання за вчинене, а також впливати на потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , неподалік від яких проживає.

У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянство України, освіта середня технічна, не працюючий, одружений, раніше не судимий.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 , 1931 року народження. Має дружину та двох повнолітніх дітей, які мешкають окремо.
Свою причетність до скоєного злочину не заперечував.

Та не заперечував проти обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши пояснення підозрюваного, слідчого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку про те, що клопотання слідчого слідчого СВ Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тобто, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч 1,2,6 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що 29.01.2018 року слідчим СВ Новосанжарського ВП ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000050.

13.03.2018 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 29 січня 2018 року близько 07 год. 30 хвил. ОСОБА_5 прийшов до будинку в господарстві ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 для того, щоб останній повернув йому заборговані кошти. Знаходячись в кімнаті будинку ОСОБА_6 під час бесіди між ними виникла сварка, яка переросла в боротьбу в ході якої ОСОБА_5 утримуючи руками ОСОБА_6 наніс йому згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року: «Два синця в області середньої третини правого передпліччя по задній поверхні, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень», після чого в ході бійки ОСОБА_5 схопив кухонний ніж, який знаходився на столі в кімнаті, та умисно заподіяв один удар лезом кухонного ножа в область спини справа ОСОБА_6 , чим згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: «Рана в проекції правої лопатки, проникаюча в плевральну порожнину з розвитком гідроторакса, які у сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.», після чого ОСОБА_5 самостійно припинив свої протиправні дії, якого ОСОБА_6 в подальшому виштовхав із будинку.

В судовому засіданні прокурор довів:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, за

вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину підтверджується: протоколом огляду місця події від 29.01.2018 року; показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 29.01.2018 року; протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 30.01.2018 року; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 06.02.2018 року; висновком судово-медичної експертизи №15 від 02.02.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №12 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №13 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №18 від 07.03.2018 року; висновком судово-імунологічної експертизи №19 від 07.03.2018 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 13.03.2018 року.

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків по справі, зокрема свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , неподалік від яких він проживає та має можливість спілкуватися з ними; а також на потерпілого ОСОБА_6 , з яким раніше він підтримував дружні відносини. При цьому вказані свідки, виходячи з наданих ними показань, безпосередньо після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зустріли ОСОБА_5 , який розповів їм про те, що трапилось, після чого вони разом прийшли до потерпілого ОСОБА_6 , де ОСОБА_8 побачила в останнього в області правої лопатки та одязі плями крові. Після чого вона зняла з нього одяг та виявила в області правої лопатки колоту рану близько 4 см довжиною. З ОСОБА_5 вона особисто не спілкувалася. Їй чоловік ОСОБА_9 повідомив, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 .
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено достатні підстави наявності ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не надано жодного обґрунтування або доказу цього ризику, крім тяжкості інкримінованого злочину, з огляду на те, що підозрюваний не судимий, а також на відсутність інших даних на підтвердження його можливої неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і звязки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (див. рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).
Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено достатні підстави наявності ризику, передбаченого у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик вчинити інші кримінальне правопорушення. Оскільки мотивування цього ризику відсутнє, як й докази на його підтвердження. А той факт, що підозрюваний не працює, не має легального джерела доходів, сам по собі не може свідчити про можливість вчинення ним іншого злочину, оскільки ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні насильницького, а не корисливого злочину.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати домашній арешт у вигляді заборони підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло протягом періоду доби: з 20.00 години до 07.00 годин.

Суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 також враховує:

1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його вини: від 5 до 8 років за ст. 121 ч.1 КК України.

2) вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосувати домашній арешт.

3) підозрюваний проживає за адресою:

АДРЕСА_3 ) за місцем проживання підозрюваний характеризується задовільно, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає разом з матір`ю похилого віку.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 309, 310, 395 КПК України,-

УХ В А Л И В:

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Драбинівка, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин.

Відповідно до ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки:

1) прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом;
2) не відлучатися за межі Новосанжарського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
Контроль за виконання ухвали покласти на начальника Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з 14 березня 2018 року по 12 травня 2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1