Справа № 751/5498/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/110/2018
Категорія - ч.1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 червня 2017 року за № 0005057 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Угля Тячівського району Закарпатської області, громадянин України, з вищою освітою, не одружений, приватний підприємець, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 5100 ( п`яти тисячам сто гривням) без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто зі ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 у відшкодування матеріальних витрат 2979,32 гривень (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень тридцять дві копійки), а також у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень (десять тисяч гривень).

Стягнуто зі ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи обстановки та обставин ДТП в розмірі 790,96 гривень (сімсот дев`яносто гривень дев`яносто шість копійок).

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за те, що 17 червня 2017 року близько 19 години 30 хвилин він, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra-Caravan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався заднім ходом в місті Чернігові по Вокзальній площі. Перед початком руху з місця стоянки на даній ділянці дороги, біля будинку № 3 по проспекту Перемоги у м.Чернігові ОСОБА_9 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки та не звернувся для забезпечення безпеки руху за допомогою до інших осіб, у результаті чого створив небезпеку велосипедисту ОСОБА_8 , яка рухалась позаду автомобіля зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, та скоїв на неї наїзд. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого двохкісточкового перелому лівого гомілково-ступеневого суглобу зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

На даний вирок потерпілою ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій вона просить скасувати оскаржуваний вирок місцевого суду та постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Крім того, задовольнити цивільний позов у повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на її користь 2979,32 грн. у відшкодування матеріальних витрат та 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначене обвинуваченому покарання не є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Зазначає, що обираючи вид та розмір покарання, судом враховано щире каяття ОСОБА_9 , проте його поведінка після аварії та в судовому засіданні свідчать про відсутність щирого каяття. Потерпіла переконана, що призначене покарання за своєю метою не є таким, що зможе забезпечити відшкодування матеріальних та моральних втрат, які зазнала ОСОБА_8 . Крім того, обвинувачений зареєстрований в іншій області, стабільного заробітку не має та керував автомобілем, який зареєстрований на іноземну фірму, що на думку автора скарги, унеможливить відшкодування шкоди. За вказаних обставин вважає, що суд зобов`язаний був обрати такий вид покарання, який буде забезпечувати надходження коштів потерпілому на виконання вироку суду у частині задоволення цивільного позову. А таким видом покарання є обмеження волі на строк, за який, утримання із мінімальної заробітної плати обвинуваченого дозволить оплатити завдану шкоду. Також просить врахувати моральні страждання, які зазначала під час аварії та в період лікування, а тому зазначає, що саме моральна шкода у розмірі 30 000 гривень відповідатиме засадам розумності і справедливості.

Інші учасники вирок місцевого суду не оскаржували.

В засіданні апеляційного суду потерпіла у своїх поясненнях показала, що вважає вирок суду в частині призначення покарання справедливим. Не наполягала на застосуванні до обвинуваченого того покарання, яке вона вказала у своїй апеляційній скарзі, підтвердила, що обвинуваченим було перераховано на її рахунок стягнуті місцевим судом збитки на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судових дебатах питання про вирішення скарги поклала на розсуд суду.

Обвинувачений надав апеляційному суду чеки про перерахунок на ім`я потерпілої присуджені до відшкодування збитки.

Заслухавши доповідача, потерпілу та її захисника щодо вимог апеляційної скарги, обвинуваченого, який повністю заперечував проти задоволення скарги, думку прокурора, який наполягав на законності вироку суду й достатності призначеного судом покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засудженого, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_9 , в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії вчинених з необережності, за місцем проживання характеризується позитивно.

За таких обставин, враховуючи повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення і відшкодування завданих збитків (на момент апеляційного розгляду), та з урахування конкретних обставин провадження і даних про особу винного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_9 покарання у виді штрафу, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, цілком обґрунтовано суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з чим погоджується і колегія суддів.

Необґрунтованими на думку колегії суддів є доводи апеляційної скарги потерпілої щодо часткового задоволення її позову про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, оскільки вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, прийшов до вірного висновку про те, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню на суму 10 000 грн., при цьому врахувавши спричинені потерпілій моральні та фізичні страждання завдані кримінальним правопорушення, в тому числі на які посилається в своїй апеляційній скарзі потерпіла. З зазначеним висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілої по відшкодуванню моральної шкоди погоджується і колегія суддів, виходячи з засад розумності та справедливості.

В апеляційній скарзі потерпілої не наведено і в засіданні апеляційного суду не знайшло свого підтвердження чому саме покарання у виді обмеження волі та призначення додатково покарання сприятиме виправленню і перевихованню засудженого, окрім того що сприятиме відшкодуванню збитків потерпілій. На день розгляду апеляційної скарги, обвинуваченим було перераховано на рахунок потерпілої ОСОБА_9 стягнуті місцевим судом збитки на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а тому колегія суддів, не вбачає підстав для скасування вироку, з підстав на які посилається апелянт.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413,420, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
В задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 відмовити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4