Ухвала
18 січня 2018 р.

м. Київ

Справа № 522/19917/14
провадження № 51-1153ск18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (перша палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року, якою вирок Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін,
установив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте цих положень процесуального закону не дотримано. Зокрема, у поданій скарзі прокурор насамперед заперечує справедливість призначеного засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України і вважає, що це призвело до невиправданої м`якості заходу примусу.
Однак при цьому не зазначає відповідних правових підстав для скасування ухвали. Відтак й немає обґрунтування незаконності згаданого рішення та необхідності його скасування на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 413, 414 цього Кодексу. Також у скарзі немає обґрунтування не дотримання судом при застосуванні інституту засудження з випробуванням законодавчих вимог, що стосуються засудженого і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).
Також у скарзі стороною обвинувачення не наведено доводів допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 412 вказаного Кодексу.
Вимога прокурора про зупинення виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року, якою вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 сформульована без урахування точного змісту п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.
Крім того, до скарги додана не завірена належним чином копія оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом семи днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3