Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/412/2018 Справа № 641/1233/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 25 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого поваром в ТРЦ «Компас», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 13.02.2018 приблизно о 11 год. 00 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу, викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме: золото 585 проби, чистою вагою 7 гр, у виробі каблучки, розмір 18, вартістю 6 650 грн. 00 коп., золото 583 проби, чистою вагою 2,89 гр, у виробі каблучки, розмір - 16,5, вартістю 2 745 грн. 50 коп., золото 585 проби, чистою вагою 1,96 гр, у виробі каблучки, розмір - 18,5, вартістю 1 862 грн. 00 коп., золото 585 проби, чистою вагою 7 гр, у виробі каблучки, розмір - 18,5, вартістю 6 650 грн. 00 коп., золото 585 проби, чистою вагою 2 гр, у виробі жіночої сережки (у вигляді серця), вартістю 1 900 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди, на загальну суму 19 807 гривень 50 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно 13 лютого 2018 року близько 11:00, він перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , викрав ювелірні вироби які належать ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд. Цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків визнав в повному обсязі, в частині моральної шкоди визнав в розмірі 6000 грн, оскільки 4000 грн сплатив добровільно.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила факт крадіжки її майна ОСОБА_5 , та пояснила, що одну каблучку, вагою 7 гр. вона викупила в ломбарді, каблучку вагою 2,89 гр та 1,96 гр її було повернуто. Цивільний позов просила задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання по справі не встановлено.

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Київським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі, та останній не становить високої небезпеки для суспільства.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, характеристику ОСОБА_5 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди на суму 13147 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення спричиненої моральної шкоди на суму 10000 грн. підлягає частковому задоволенню на суму 6000 грн., оскільки згідно квитанції № ТS 203492 від 06.04.2018 року, ОСОБА_5 добровільно сплатив 4000 грн.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1-96-2 КК України відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 4523 від 28 лютого 2018 року про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 143,0 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 143, 0 грн. (сто сорок три грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 13147, 00 грн. (тринадцять тисячі сто сорок сім грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 6000, 00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.).

Речовий доказ: золоту каблучку 585 проби вагою 7 гр, розмір 18, золоту каблучку 583 проби вагою 2,89 гр, розмір - 16,5, золоту каблучку 585 проби вагою 1,96 гр, розмір - 18,5 вважати повернутими ОСОБА_6 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1