1-кс/754/2278/17
У Х В А Л А
Іменем України
21 вересня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0012371 від 18.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
20.09.2017 року слідчий Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме:
- на предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року неподалік від місця події, ліворуч біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою «Пивная кружка» по АДРЕСА_1 , з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним: до скасування арешту у встановленому законом порядку.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012371 від 18.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , проходили по вул. Милославській, 23 у місті Києві навпроти магазину «Продукт», де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В цей час, 17.09.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин по вул. Милославській, 23 у місті Києві у ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , ігноруючи загально визначені норми поведінки, дістав з кишені кофти, у яку був одягнений, предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме газовий балончик, та з особливою зухвалістю, без явних на те причин, з хуліганських спонукань, ігноруючи прийняті в суспільстві норми моралі, почав розпилювати газ в обличчя: вище перелічених осіб, які знаходились поряд, чим спричинив їм фізичний біль та тілесні ушкодження. ОСОБА_4 в свою чергу, діючи групою осіб разом з ОСОБА_10 , почав предметом, схожим на ніж, наносити тілесні ушкодження по різних частинах тіла потерпілому ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_4 були затримані працівниками поліції.
18.09.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
18.09.2017 року неподалік від місця події, ліворуч біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою «Пивная кружка» по АДРЕСА_1 , під час огляду місця події було виявлено та вилучено предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору.
Факт користування підозрюваним ОСОБА_4 даним предметом під час вчинення кримінального правопорушення підтверджується, показаннями свідка ОСОБА_9 .
Документи, які підтверджували б право власності на цей предмет, не виявлені.
Предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року неподалік від місця, події, ліворуч біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, тобто є речовим доказом.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно, вилучене під час огляду, вважається тимчасово вилученим.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК. України, з метою забезпечення збереження речових доказів допускається арешт майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно - предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року неподалік від місця події, ліворуч, біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою «Пивная кружка» по АДРЕСА_1 , з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Постановою старшого слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 від 18.09.2017 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0012371 від 18.09.2017 року предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року неподалік від місця події, ліворуч біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою «Пивна кружка» по АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому викладі, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації або цивільного позову.
У відповідності до частини 4 вказаної вище процесуальної норми, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, а саме: на предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року неподалік від місця події, ліворуч біля прибудови, розташованої позаду приміщення із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним: до скасування арешту у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0012371 від 18.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: на предмет, схожий на складний ніж, із слідами речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 18.09.2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1