Справа № 461/7600/17
Провадження № 1-кс/461/7716/17
УХВАЛА
іменем України
09.11.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 щодо не розгляду клопотання
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання від 17.10.2017 року в строк та спосіб, передбачений ст.220 КПК України та зобов`язати прокурора винести постанову про задоволення або відмову про задоволення клопотання від 17.10.2017 року. В обґрунтування скарги покликається на те, що 17.10.2017 року звернувся в порядку ст.220 КПК України до Генеральної Прокуратури України з клопотанням, яке в подальшому скеровано було направлено до Прокуратури Львівської області. Однак, станом на день подання скарги жодної постанови про задоволення клопотання або про відмову в задоволенні такого не отримав.

ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, просили таку задоволити з підстав, вказаних у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що йому невідомо про подане 17.10.2017 року клопотання ОСОБА_3 , тому покладається на розсуд суду при вирішенні даної скарги.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Слідчим суддею встановлено, що 17.10.2017 року ОСОБА_3 подано клопотання до Генеральної Прокуратури України, в якому просить вжити заходів для знайдення майна, яке було викрадено працівниками Свалявського РВ МВС Закарпатської області 01.04.2013 року, а також звернутися до слідчого судді з письмовим клопотанням про дозвіл на проведення обшуку в помешканнях працівників Свалявського РВ МВС Закарпатської області для відшукання майна ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Доказів розгляду клопотання заявника у кримінальному провадженні, постановлення за результатами такого розгляду процесуального рішення органом досудового розслідування суду не надано.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу в частині зобов?язання прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.10.2017 року та прийняти відповідне процесуальне рішення необхідно задоволити.

Розглядаючи вимогу про визнання незаконною бездіяльність прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України не надає повноважень слідчому судді визнати дії чи бездіяльність прокурора незаконними, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.220, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу задоволити частково.
Зобов`язати прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.10.2017 року в порядку і строк, передбачений ст.220 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1