Справа № 215/1976/17
1-кп/215/335/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
К о в а л е н к ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ст.Саксагань Криворізького району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої у АДРЕСА_2 , раніше не судимої
за ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Приблизно після 10.04.2017 року ОСОБА_5 з дозволу власниці почала проживати у належній потерпілій ОСОБА_4 квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши ключі від вищевказаної квартири.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 1200 гривень.
Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та визнає ОСОБА_5 винною у вчиненні вказаного злочину.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, пояснила, що дійсно з корисливих мотивів таємно без дозволу потерпілої викрала телевізор марки Самсунг, який на цей час повернуто.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт викрадення її майна та зазначила про відсутність претензій до обвинуваченої на цей час.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування злочині, погодилася з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до середньої ступені тяжкості.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_5 , яка посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей.
Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини обвинуваченою.
З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших правопорушень в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
Згідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Оскільки умисний злочин, який не є тяжким, вчинено ОСОБА_5 до набрання чинності цим законом, і обвинувачена має неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного покарання внаслідок акта амністії.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., суд -
ЗАСУДИВ :
К о в а л е н к о Яну Анатоліївну визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання К о в а л е н к о Яну Анатоліївну звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
К о в а л е н к о ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: телевізор марки «Самсунг» залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

СУДДЯ: