Провадження 1-кс/127/9788/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2017, слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 (робоча адреса: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, тел. НОМЕР_1 ), звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000381 від 22.10.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, в ході якого в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , маючи у користуванні земельні паї на території Погорільської сільської ради Теплицького району Вінницької області, на початку 2016 року засіяв їх насінням соняшника. На початку осені 2016 року ОСОБА_6 зібрав врожай соняшника, завантажив його на власний автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 , та 11 вересня 2016 року привіз здати його на територію елеватора ПрАТ «Зернопродукт МХП», що розташований по вул. Сагаєва Івана, 1 у м. Ладижин Вінницької області по ціні 8000 грн. за тонну. Коли ОСОБА_6 знаходився в черзі біля елеватора, то до нього зателефонував ОСОБА_5 , який запитав по якій ціні той здає зернову культуру. На що, ОСОБА_6 повідомив, що здає по 8000 грн. за тонну. Після почутого, ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, маючи намір ввести в оману ОСОБА_6 , повідомив останньому, що він купить у нього зерно соняшника за ціною, яка є вище ринкової, по 8400 грн. за одну тону. Грошові кошти за зданий соняшник особисто віддасть ОСОБА_6 через три дні. Останній, повіривши ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію. Заїхавши на вищезазначений елеватор, відвантажив зерно соняшника зі свого автомобіля вагою 12240 кг, отримав відповідну накладну та залишив територію підприємства. Біля території підприємства, отриману на елеваторі накладну про здачу насіння соняшника та його кількість, віддав в руки ОСОБА_5 , який чекав його там.

Не маючи наміру сплатити кошти ОСОБА_6 за здане насіння соняшника, ОСОБА_5 привласнив їх на загальну суму 102 816 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи у користуванні земельні паї на території Погорільської сільської ради Теплицького району Вінницької області, на початку 2016 року засіяв їх насінням соняшника. На початку осені 2016 року ОСОБА_7 зібрав врожай соняшника, завантажив його на власний автомобіль марки «ГАЗ 53» д.н.з. НОМЕР_3 . Дізнавшись від товариша ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 купує зерно соняшника по вище ринкової ціни, зателефонував до останнього та повідомив що має намір продати зерно соняшника. Після почутого, ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного збагачення, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, маючи намір ввести в оману ОСОБА_7 , повідомив останньому, що він купить у нього зерно соняшника за ціною, яка є вище ринкової, по 8400 грн. за одну тону. Грошові кошти за зданий соняшник особисто віддасть ОСОБА_7 в день здачі зерна соняшника. Останній, повіривши ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію. По вказівці ОСОБА_5 15 вересня 2016 року ОСОБА_7 привіз здати зерно соняшника на територію елеватора ПрАТ «Зернопродукт МХП», що розташований по вул. Сагаєва Івана, 1 у м. Ладижин Вінницької області. Коли ОСОБА_7 знаходився в черзі біля елеватора, то до нього зателефонував ОСОБА_5 і наказав везти зерно соняшника на територію складських приміщень ПП «Родючість», що розташована по вул. Наконечного, 13А в смт. Тростянець Вінницької області. Заїхавши на вищезазначену територію складських приміщень ПП «Родючість», ОСОБА_7 відвантажив насіння соняшника зі свого автомобіля загальною вагою 5500 кг та залишив територію складів.

Не маючи наміру сплатити кошти ОСОБА_7 за здане насіння соняшника, ОСОБА_5 привласнив їх на загальну суму 46200 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи у користуванні земельні паї на території Погорільської сільської ради Теплицького району Вінницької області, на початку 2016 року засіяв їх насінням соняшника. На початку осені 2016 року ОСОБА_8 зібрав врожай соняшника, завантажив його на вантажні автомобілі марки «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_4 та марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 . Дізнавшись від товариша ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 купує зерно соняшника по вище ринкової ціни, зателефонував до останнього та повідомив що має намір продати зерно соняшника. Після почутого, ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного збагачення, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, маючи намір ввести в оману ОСОБА_8 , повідомив останньому, що він купить у нього зерно соняшника за ціною, яка є вище ринкової, по 8400 грн. за одну тону та яке необхідно поставити частинами в м. Вінницю та в смт. Тростянець Вінницької області. Грошові кошти за зданий соняшник особисто віддасть ОСОБА_8 через три дні. Останній, повіривши ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію. По вказівці ОСОБА_5 в кінці вересня 2016 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 на автомобілі марки «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_4 з водієм ОСОБА_9 привезли здати зерно соняшника на територію складських приміщень ПП «Нагорняк», що розташовані по вул. Немирівське шосе, 170 у м. Вінниці. В телефонній розмові ОСОБА_5 наказав відвантажувати зерно соняшника на склад ПП «Нагорняк». Заїхавши на територію вищевказаних складських приміщень, ОСОБА_8 відвантажив зерно соняшника вагою 24100 кг та залишив територію складів.

В той же день в телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив, що другу частину зерна соняшника необхідно привезти на територію складських приміщень ПП «Родючість», що розташована по вул. Наконечного, 13А в смт. Тростянець Вінницької області. На прохання ОСОБА_8 водій автомобіля марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 привіз здати зерно соняшника, що належало ОСОБА_8 , на територію складських приміщень ПП «Родючість», де відвантажив зерно соняшника з автомобіля вагою 15450 кг та залишив територію складів.

На наступний день ОСОБА_5 в телефонній розмові повідомив ОСОБА_8 , що зерно соняшника, яке залишилось в останнього потрібно привезти знову на територію складських приміщень ПП «Родючість». ОСОБА_8 повіривши ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію та на автомобілі марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 з водієм ОСОБА_10 привезли здати зерно соняшника, що належало ОСОБА_8 , на територію складських приміщень ПП «Родючість», що розташована по вул. Наконечного, 13А в смт. Тростянець Вінницької області, де відвантажили зерно соняшника з автомобіля вагою 12700 кг та залишили територію складів.

В подальшому ОСОБА_5 продав зерно соняшника, яке ОСОБА_8 поставив в смт. Тростянець, ОСОБА_11 по ціні 7000 грн за одну тону та не маючи наміру сплатити кошти ОСОБА_8 за здане зерно соняшника, ОСОБА_5 привласнив їх на загальну суму 438 900 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, не працюючий, уродженець смт. Тростянець, Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

У кримінальному провадженні зібрано докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів, зокрема: заяви та протоколи допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протоколи слідчих експериментів з участю потерпілих, протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , довідки з сільської ради с. Погоріла про посівні площі потерпілих, протоколами впізнання, актами зважування зерна соняшника.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку 17.10.2017 підготовлено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, однак вручити останньому не представилось можливим та як він до слідчого не з`являється, що підтверджується квитанціями про надсилання повісток, рапортами оперативних працівників та слідчого.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за яке законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На протязі досудового слідства ОСОБА_5 неодноразово викликався для проведення слідчих дій до СУ ГУНП у Вінницькій області, однак жодного разу не з`явився і про причини не повідомив, тому 20.10.2017 року його оголошено в розшук.

В ході слідства встановлено, що 19.05.2014 СВ Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак 11.06.2014 кримінальне провадження закрито Тростянецьким районним судом у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Враховуючи викладене, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, та те, що він ніде не працює та не має постійного джерела доходів і перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, крім цього неодноразово не являвся на виклики до слідчого, що свідчить про те, що в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час змінився його процесуальний статус, крім того на даний час впливає на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженню з метою затягування слідства та уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п.1,2,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому необхідно затримати ОСОБА_5 для доставки під вартою до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 184,ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор в закритому судовому засіданні просив суд клопотання слідчого задовольнити, пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування. Проте довести в судовому засіданні те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку не зміг.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було з`ясовано, що ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування, перебуває у розшуку, дані обставини дають підстави для застосування до останнього затримання з метою його приводу в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, ризики, є достатніми для переконання, про наявність підстав для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Вінницького міського суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі даного дозволу негайно повідомити слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 (робоча адреса: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, тел. НОМЕР_1 ).

Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя