Справа № 191/917/18
Провадження № 1-кс/191/123/18
У Х В А Л А
іменем України
14 березня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Синельниково клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000384 від 02.03.2018 року про надання дозволу на затримання з метою приводу:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , знятому з реєстрації з місця проживання, раніше судимому:

- 02.06.1994 Синельниківським міським судом за ст.206 ч. 2 КК України позбавлення волі 2 роки із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки;

- 03.09.1997 Синельниківським міським судом за ст.229-6 ч. 3 КК України позбавлення волі 3 роки із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки. Штраф 170 грн.;

- 16.03.2000 Синельниківським міським судом за ст.140 ч.2 КК України позбавлення волі 1 роки з конфіскацією майна. На підставі ст.43 КК України приєднати 2 роки 2 міс. не відбутого терміну за вироком Синельниківського міського суду від 3.09.1997 р. до відбуття 3 роки 6 міс. позбавлення волі;

- 27.06.2000 Синельниківським міським судом Дніпропетровської області ст.17, ст.81 ч.2, ст.206 ч.1 КК України, на підставі ст.42 ч.2 КК України шляхом часткового поглинання вироку від 27.06.2000 р. та вироку від 16.03.2000 р. до відбуття 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі постанови Пятихатського районного суду від 21.01.2002 року відповідно до ст.74 ч.2 ст.5 ч.1 КК України у зв`язку з прийняттям закону який відміняє покарання по ст.209 ч.1 КК України звільнений від покарання по ст.206 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Звільнений 16.10.2002 з Пятихатської ВК №122 по відбуттю строку покарання;

- 03.07.2003 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ст.309 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі. Звільнений 02.07.2005 р. з Синельниківської ВК-94 по відбуттю строку покарання;

- 29.03.2007 року Синельниківським міськрайонним судом за ст.309 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 17.12.2009 р. Синельниківським міськрайонним судом за ст.307 ч.2, 309 ч.2, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 р. по вироку Синельниківського міськрайонного суду від 29.03.2007р. та до відбуття 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 04.07.2012р. по ухвалі Пятихатського районного суду на підставі ст.82 КК України невідбутий строк 2 роки 3 міс. 22 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі. 27.02.2012 р. прибув до Ігренського ВЦ №133. 14.12.2013 звільнений з Ігренського ВЦ №133 на підставі ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2013 р. в порядку ст.81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 9 міс. 28 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 02.03.2018 приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей проник в приміщення вказаного будинку, де з корисливих мотивів, таємно, повторно умисно намагався викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: два бронзових водопровідних крани внутрішнім діаметром 57 мм з написом Ру 10/50, чотири бронзових водопровідних крани внутрішнім діаметром 25 мм з написом Ру10/20, плоскогубці з синьою ізоляцією «INTERTOOL», гайковий ключ типу «газовий» КТР-50 ТУ1,які склав у мішок та приготувався винести з приміщення. Під час перебування ОСОБА_5 в приміщенні будинку мешканець будинку ОСОБА_7 почув шум, який виник внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , прокинувся та про вчинення кримінального правопорушення телефоном повідомив поліцію.

Таким чином ОСОБА_5 не довів свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, до кінця з причини, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений на місці скоєння злочину (в приміщенні будинку) працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 міг спричинити ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 781 грн.00 коп. (згідно висновку експерта № 03/03 від 05.03.2018).

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України якнезакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
В ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні ОСОБА_5 був неодноразово відвіданий за місцем проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , але зв вказаною адресою він був відсутній та встановити його місце знаходження не надалося можливим.

14.03.2018 року СВ Синельниківського МВ оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

На даний час місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено, Синельниківським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводяться розшукові заходи по встановленню його місця знаходження.
Слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, з урахуванням думки прокурора, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не працює, після вчинення злочину переховується від органів слідства, за викликами не з`являвся, підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з останнього місця проживання зник і до цього часу його місце знаходження не встановлено, що вказує на бажання останнього ухились від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду втрачає силу з моменту приводу підозрюваного або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали 15 вересня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1