Справа № 183/6642/17
№ 1-кс/183/932/17

У Х В А Л А
24 грудня 2017 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , судимого: 23.07.2015 р. Заводським районним судом м. Кам`ямнське Дніпропетровської області за ст. 118 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений за відбуванням покарання після вироку,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,
слідчий ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підтримавши його в судовому засідання і мотивуючи тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 22 грудня 2017 року близько 20 годин 05 хвилин, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 розпивали спиртні напої. Близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 пішов додому за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 продовжили розпивати спиртні напої. Після того як ОСОБА_6 та ОСОБА_8 допили спиртні напої, у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на вбивство ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 піти додому до ОСОБА_7 поговорити з останнім, ОСОБА_8 не знаючи про умисел ОСОБА_6 погодився. Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прийшли додому до ОСОБА_7 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 постукав у вхідні двері, які відчинив ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 22 грудня 2017 р. близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля вхідних дверей за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, коли ОСОБА_7 відчинив вхідні двері, ОСОБА_6 наблизившись до ОСОБА_7 на відстані витягнутої руки, наніс останньому декілька ударів в обличчя. Від нанесених ударів ОСОБА_7 впав назад спиною до долу, ОСОБА_6 доводячи свій злочинний умисел до кінця, схопив у руки сокиру, яка стояла у прихожій біля вхідних дверей та наніс ОСОБА_7 декілька ударів у голову. Від нанесених ударів ОСОБА_7 помер на місці.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 529, смерть ОСОБА_7 настала від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, у речовину та шлуночки головного мозку, набряк головного мозку.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_5 мотивував клопотання тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 3 п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.3 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що не заперечує про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, так як йому не має де жити.
Захисник ОСОБА_4 вказав, що підтримує думку підозрюваного, оскільки він пов`язаний в прийнятті свого рішення з позицією підозрюваного.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.
23 грудня 2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідає сталій практиці Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, крім того має судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, тому перебуваючи на свободі ОСОБА_6 має реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів, оцінивши їх у сукупності враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з позбавленням життя людини, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до п`ятнадцяти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд не встановив наявність ризиків передбачених п. 1 п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,
клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 07 год. 00 хв. 20 лютого 2018 року.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1