Справа № 520/1784/18
Провадження № 1-кс/520/553/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого на посаді юриста в ТОВ «Оскар Т», студента ОНУ ім. І.І. Мечникова, відносно якого 29.01.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 287 КК України, який притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України Приморським ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.02.2018 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи керівником Одеського осередку «Правого сектору», спонукуваний корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення і протиправного отримання коштів вирішив з використанням ресурсів громадського руху здійснювати діяльність, пов`язану з усуненням перешкод незаконній діяльності пунктів роздрібної торгівлі, у яких здійснювався збут наркотичних засобів та психотропних речовин, при наступних обставинах:

Встановлено, що в період часу з середини квітня 2014 року по 12.09.2014 учасники організованої злочинної групи очолюваної ОСОБА_7 , до якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , особи, які були залучені в якості реалізаторів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та інші невстановлені слідством особи, здійснювали умисні злочини, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних обіг яких заборонено.

Збут особливо небезпечних психотропних речовин проводився в орендованих приміщеннях магазинів на території м.Одеси з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які розташовувались за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , під виглядом ароматичних добавок прикорми для підгодовування риб, а саме: «Карась 50», «Карась 80», «Карась 150», «Карп 70», «Карп 120», «Карп 205», «Лящ 110», «Толстолоб 210к».

За ініціативою ОСОБА_7 збут особливо небезпечних психотропних речовин заздалегідь було заплановано проводити в орендованих приміщеннях магазинів з назвою «Поплавок», під виглядом ароматичних добавок для підгодовування риб.

За період діяльності організованої групи з 12квітня 2014 року до 12 вересня 2014 року, ОСОБА_7 та іншими учасниками групи отримано прибуток від незаконного обігу, пов`язаного зі збутами особливо небезпечних психотропних речовин в сумі не менш ніж 1 239 727,7 гривень.

Діяльність злочинного угрупування припинена 12.09.2014, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 від 28.02.2014 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні у складі організованої групи кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України направлено до Київського районного суду м.Одеси.

За результатами судового розгляду кримінального провадження Київським районним судом м. Одеси 11.04.2017 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав чинності (справа № 520/4486/15-к, провадження №1-кп/520/444/17). У ході здійснення вищевказаної злочинної діяльності організатор злочинної групи ОСОБА_7 та учасник ОГ ОСОБА_9 усвідомлюючи необхідність прикриття злочинної діяльності від дій громадських активістів та ураховуючи взаємодію між правоохоронними органами Одеси та Одеським осередком «Правого Сектору», по знищенню пунктів продажу наркотичних заходів та психотропних речовин, вирішили заручитись підтримкою останнього.

З цією метою ОСОБА_9 26.07.2014 неодноразово телефонував на «гарячу» лінію Одеського осередку «Правого сектору», намагаючись встановити контакт з його керівником ОСОБА_5

27.06.2014 приблизно 14 годин 17 хвилин ОСОБА_5 зателефонував на мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_9 та вони домовились про зустріч на наступний день.

Далі, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 приблизно о 13 годині 27.07.2014 у ресторані «Франзоль», який розташований по вул. Дерибасівська, 22-а у м. Одеса зустрілись з ОСОБА_5 та запропонували останньому за матеріальну винагороду не чинити перешкод незаконній діяльності пунктів роздрібної торгівлі «Поплавок», у яких здійснювався збут психотропних речовин. Відповідь на вказану пропозицію ОСОБА_5 пообіцяв її надати пізніше.

Після цього, 31.07.2014 приблизно о 21.27 годин ОСОБА_5 зателефонував на мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_9 та цікавився чи належать магазини на АДРЕСА_8 членам злочинної групи ОСОБА_7 з метою не зашкодити незаконній діяльності по збуту психотропних речовин.

У подальшому, 04.08.2014 приблизно 13.30 годин ОСОБА_9 , зустрівся з ОСОБА_5 та з невстановленою особою з « ОСОБА_15 » на ім`я « ОСОБА_16 » у ресторані «Франзоль», який розташований по вул.. Дерибасівська, 22-а у м. Одеса. На зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що за кожну з восьми торгових точок, у яких здійснюється збут психотропних речовин, необхідно заплатити одну тисячу доларів США щомісяця, тобто разом 8 тисяч доларів США. На вказану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відповів, що вони готові щомісяця платити 6 тисяч доларів США за вісім точок, на що ОСОБА_5 погодилися.

Також, 06.08.2014 приблизно о 18 годин 32 хвилин ОСОБА_5 у телефонній розмові з ОСОБА_9 , запропонував захист від активістів «Громадянського Альянсу», якщо останні будуть перешкоджати злочинній діяльності по збуту психотропних речовин.

Далі, на виконання злочинної домовленості у невстановленому місці та у невстановлений день ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 грошову суму у гривні еквівалентну 6 тисячам доларів США для передачі ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 приблизно о 13 годині 10.08.2014 зустрівся на розі вул. Жуковського і Олександрівського проспекту у м. Одесі зі ОСОБА_5 , передав йому вказані гроші та адреси торгових точок, про що повідомив організатору ОСОБА_7 у телефонній розмові.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи клопотання необхідністю запобігання спробам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні вказав, що ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду відсутній, так як не підтверджується жодними доказами. Будь-яких підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не має, підозра є необґрунтованою, а наявні докази недопустимими. На підставі викладеного, в задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просив відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що сторона обвинувачення посилається на ризик його можливого переховування, при цьому ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2017 року вказаний ризик визнаний відсутнім. Крім того, він самостійно з`являвся до слідчого за першою вимогою, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, раніше обраний відносно нього запобіжний захід не порушував. В частині відсутності у нього міцних соціальних зв`язків зазначив, що він працевлаштований, тривалий час не змінює місце фактичного проживання, навчається у вищому навчальному закладі, є публічною особою, громадським діячем, спілкується з великою кількістю громадян, а тому дане твердження сторони обвинувачення є необґрунтованим та надуманим. На підставі викладеного, в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносного нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просив відмовити, застосувавши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

12.12.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками пособництво, тобто сприяння шляхом усунення перешкод у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, у особливо великих розмірах.

13.12.2017 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_17 до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_18 від 02.02.2018 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000920 від 29.11.2017 року продовжений до трьох місяців, тобто до 14.03.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року, в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 було відмовлено.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: рапорт заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 про виявлення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав свідчення про те, що в 2014 року систематично передавав грошові кошти у розмірі 6000 доларів США ОСОБА_21 , як керівнику організації «Правий сектор», за те, щоб члени зазначеної організації не пошкоджували зазначені точки у кількості 8 одиниць по місту Одесі, в яких здійснювалась реалізація психотропних речовин, про що останнім було достовірно відомо; протокол тимчасового доступу, згідно якого з Київського районного суду м. Одеси було вилучено копії матеріалів кримінального провадження №0000024, які підтверджують факт збуту особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Одеси та можливу причетність ОСОБА_5 до сприяння вчинення зазначених кримінальних правопорушень; протокол огляду протоколів та компакт дисків з аудіо записами проведених НСРД; протокол тимчасового доступу, згідно якого з Київського районного суду м. Одеси з матеріалів кримінального провадження №0000024 було вилучено протоколи та оптичні диски з аудіо записами проведених НСРД, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у можливому вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить з наступного.

Як вбачається з клопотання слідчого, а також доводів прокурора в судовому засіданні, в обґрунтування необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладається необхідність запобігання спробам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. При цьому, поза увагою слідчого та прокурора залишено ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2017 року, якою встановлено відсутність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням, зокрема того, що підозрюваний самостійно з`являвся до слідчого та суду. Крім того, слідчим та прокурором залишено поза увагою той факт, що відносно підозрюваного під час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строк дії ухвали про обраний відносно нього запобіжний захід фактично сплив, при цьому, підозрюваний самостійно з`явився до слідчого судді, жодним чином не уникаючи своєї участі в судовому засіданні. Крім того, слідчий суддя враховує відсутність на час розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу будь-яких даних, які могли б свідчити про вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вказаний у клопотанні прокурора ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на даний час відсутній.

Не зважаючи на відсутність ризику, зазначеного у клопотанні слідчого у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Так, при вирішенні вказаного питання, слідчий суддя виходить з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, а також тих обставин, що на даний час відносно підозрюваного ОСОБА_5 до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187 КК України, на теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України Приморським ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, що останнім було підтверджено й в судовому засіданні. При цьому, слідчий суддя враховує презумпцію невинуватості, але зазначає, що сам факт наявності таких кримінальних проваджень відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням обґрунтованості підозри у даному кримінальному провадженні, свідчить про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Вищевикладене також було встановлено й ухвалою колегії суддів Апеляційого суду Одеської області від 21.12.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, а також ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в судовому засіданні встановлено, водночас обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вищевказаному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено не було, на підставі чого слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має постійне джерело прибутку, має постійне місце проживання, на даний час навчається, що в сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного. Крім того, підозрюваний раніше обраного відносно нього запобіжного заходу та покладених відповідних обов`язків не порушував, завжди, за виключенням часу перебування у лікарні, що було підтверджено відповідною довідкою, до суду з`являвся, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, в цілях недопущення порушення принципу змагальності в кримінальному провадженні, слідчий суддя надає й належну правову оцінку доводам сторони захисту в частині недопустимості доказів, долучених до клопотання та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України, суд першої інстанції це районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

В свою чергу згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий судя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя зазначає, що згідно чинного Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя не є суддею в буквальному розумінні, а тому слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, й в частині визнання доказів недопустимими.

Таким чином на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 14.03.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді;

2)не відлучатися за межі території м. Одеси без дозволу слідчого або прокурора;

3)повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1