Ухвала
Іменем України
12 січня 2018 року
м. Київ
провадження № 51-345 зп 18
Суддя другої палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянув заяву захисника ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 жовтня 2017 року про відмову у відкритті касаційного провадження.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором, та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000090 щодо ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті27, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 11 вересня 2017 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року на підставі частини 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі-ВССУ) ухвалою від 10 жовтня 2017 року, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року, зазначивши, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Захисник ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_3 , на підставі пункту 2 частини 1 статті 445 КПК у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Посилаючись на загальні засади кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини та Рішення Конституційного Суду України, заявник вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, порушення права ОСОБА_3 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та залишення такого порушення без уваги судом касаційної інстанції.
Заявник просить скасувати зазначену ухвалу суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду України від 01 грудня 2017 року захисника ОСОБА_2 повідомлено про недоліки заяви та надано йому строк для їх усунення до 22 грудня 2017 року включно. Верховний Суд України роз`яснив захиснику ОСОБА_2 , що ухвала ВССУ від 3 жовтня 2017 року, на яку він посилається щодо неоднаковості у правозастосуванні, не стосується подібного випадку. Оскільки, вказаним рішенням суд касаційної інстанції скасував ухвалу апеляційного суду, якою було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме в зв`язку з ухваленням апеляційним судом рішення незаконним складом суду (без вирішення питання про відвід), та призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. В ухвалі ВССУ від 10 жовтня 2017 року про відмову у відкритті касаційного провадження з підстав передбачених п.2 ч.2 ст.428 КПК, яку просить скасувати захисник, йдеться про те, що ухвала Апеляційного суду м.Києва від 11 вересня 2017 року не містить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, адже висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.4 ст.399 КПК (апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку) є обгрунтованими. Тобто, у даних судових рішеннях відсутнє неоднакове застосування норм процесуального закону, адже у них йдеться про різні випадки. Через неконкретизованість вимог заяви захисника ОСОБА_2 , а саме тому, що він не зазначив, які норми процесуального закону, на його думку, неоднаково застосовані судом касаційної інстанції, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а також через не наведення належного обґрунтування підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення з відповідним аналізом та порівнянням змісту оскаржуваного та порівнюваного судових рішень суду касаційної інстанції, заявникові було надано строк для усунення вказаних недоліків . Крім того, захиснику ОСОБА_2 було роз`яснено, що якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде йому повернуто.
Копія ухвали Верховного Суду України від 01 грудня 2017 року була направлена на адресу захисника ОСОБА_2 , 01 грудня 2017 року.
Відповідно до даних Укрпошти, адресат ОСОБА_2 отримав копію ухвали Верховного Суду України від 01 грудня 2017 року особисто, 12 грудня 2017 року.
Мотиви суду
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до пункту 1 параграфу 3 Розділу 4 вказаного Закону заява ОСОБА_2 була передана на розгляд судді-доповідачу Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Згідно вимог п.1 ч.4 ст.450 КПК України( зі змінами в редакції від 12 лютого 2015 року), заява повертається заявнику, у разі, якщо заявник не усунув її недоліки протягом установленого строку.
Відповідно до ч.5 статті 450 КПК України ( зі змінами в редакції від 12 лютого 2015 року) повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.
Отже, беручи до уваги те, що захисник ОСОБА_2 ,12 грудня 2017 року, отримав ухвалу Верховного Суду України від 01 грудня 2017 року, однак, протягом установленого в цій ухвалі строку, недоліків заяви не усунув, суддя, з урахуванням вимог ч. 1 § 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та на підставі п. 1 ч. 4 ст. 450 КПК України , вважає, що заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали ВССУ від 10 жовтня 2017 року, слід повернути заявнику.
З цих підстав суддя постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , його заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 жовтня 2017 року про відмову у відкритті касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1