Справа № 462/1277/18
У Х В А Л А
09 березня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова Боровков Д.О., при секретарі Журавльовій А.С., з участю прокурора Скобала Р.О., особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_1 , захисника Лопушанського І.Б., розглянувши клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В. про застосування тимчасового арешту відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця м. Махачкали Республіки Дагестан, одруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2018 року, близько 15 год. 30 хв., під час здійснення прикордонного контролю пасажирів на приліт в Україну рейсом PGT 420 «Стамбул-Львів» в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Львів - аеропорт» на паспортний контроль прикордонного наряду «Перевірка документів» прибув громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час здійснення перевірки за інформаційною системою «Інтерполу» відносно даної особи відбулось спрацювання (відомості про особу, що передбачають її затримання (арешт) та подальшу екстрадицію).
У відповідності до Порядку, затвердженого наказом МВС № 505 від 14.06.2016 року, вказану особу було затримано в порядку, визначеному п.2.3 -2.8 розділу II Інструкції, затвердженої наказом АДПСУ №931 від 14 листопада 2012 року. По даному факту повідомлено співробітників Національної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області. 07.03.2018 р., о 19 год. 30 хв. - в порядку ст. 582 КПК України уповноваженою особою - cтаршим оперуповноваженим ВКП Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Бродою Р.Є. за участю захисника Лопушанського І.Б., затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації ухилення від сплати митних платежів стягнених з організації чи фізичної особи скоєне організованою групою та участі в злочинному співтоваристві (злочинній організації).

Ініціатором розшуку ОСОБА_1 є Національне Центральне Бюро Інтерполу в Російській федерації.

Сектором Укрбюро Інтерполу Головного Управління НП у Львівській області (лист від 07.03.2018 року) підтверджено факт перебування громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 у міжнародному розшуку, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності. Інкриміновані ОСОБА_1 злочини за законодавством України кваліфікуються за ст.212 та ст.255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
З огляду на викладене, керуючись ст.583 КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, просить застосувати до ОСОБА_1 тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, а саме: прокурора, який клопотання підтримав; затриманого та його захисника, які клопотання заперечили, пояснили, що затриманий має на території України місце проживання, злочини у вчиненні яких він підозрюється не несуть суспільної небезпеки та не є насильницькими, оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

19.09.2016 року постановою слідчого ГСУ слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу Сердюком М.В. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто в якості обвинуваченого по кримінальний справі № 506174 за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації.

23.09.2016 року постановою оперуповноваженого УУР МВС у Республіці Дагестан Омарова Ч.О. про оголошення у міжнародний розшук, громадянина РФ ОСОБА_1 було оголошено у міжнародний розшук на території держав членів Інтерполу.

Інкриміновані ОСОБА_1 злочини, передбачені ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації за законодавством України кваліфікуються за ст.212 та ст.255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.

29.09.2016 року постановою судді Єсинтукського міського суду Ставропольського краю РФ ОСОБА_3 . ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяця з моменту затримання на період досудового розслідування.

Згідно з листа сектору Укрбюро інтерполу ГУ НП у Львівській області від 07.03.2018 р. ОСОБА_1 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації з 23.09.2016 року.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором надано достатньо доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 перебуває у міжнародному розшуку.

Як убачається з договору оренди квартири /житлового приміщення/ від 09.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , останній винайняв частину житла у будинку АДРЕСА_2 строком до 09.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобіганню втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою /екстрадиційним арештом/.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, який не є насильницький, враховуючи його особу, який раніше не судимий, одружений, має місце проживання на території України, що підтверджується вказаним договором оренди, з 27.10.2016 року по 27.10.2017 року мав статус біженця на території Республіки Грузії, слідчий суддя вважає, що наявні всі обставини, які свідчать про те, що до ОСОБА_1 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який достатньо гарантуватиме запобігання його втечі та забезпечення у подальшому його видачі запитуваній стороні.

Враховуючий наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_1 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, із застосування щодо нього зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак у клопотанні прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 583, 585 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити та застосувати до нього, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до прокурора та слідчого судді за першою вимогою.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_2 з 22 год. 00 хв. о 06 год. 00 хв.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування більш суворого запобіжного заходу для забезпечення видачі особи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В.

Дата закінчення дії ухвали 07 травня 2018 року.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.