Справа № 606/1764/17
і м е н е м У к р а ї н и
06 листопада 2017 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого
за ч.3 ст.299 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на позбавлення життя двох домашніх тварин собак, які тривалий час утримувалися його сім`єю, ігноруючи моральні засади суспільства в частині ставлення до тварин, порушуючи вимоги Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», 23 вересня 2017 року біля 21 год. за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , підійшов до домашньої безпородної собаки сірої масті віком 2 роки та з особливою жорстокістю наніс їй один удар кухонним ножем в область грудної клітки, внаслідок чого собака померла від повної втрати крові та спадання легень через попадання в грудну порожнину повітря. Після цього, ОСОБА_5 цим же ножем наніс удар іншій собаці сірої масті віком 4 місяці, яка підбігла до нього, в область грудної клітки, в результаті чого вона померла від повної втрати крові та спадання легень через попадання в грудну порожнину повітря.
Таким чином, своїми діями, які виразились у жорстокому поводженні з тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене умисно, з особливою жорстокістю та призвело до загибелі двох тварин, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.299 КК України.
Під час досудового розслідування 12 жовтня 2017 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 досягнуто угоди про визнання винуватості.
За змістом цієї угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_5 погодився на призначення йому покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.4 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про визнання винуватості від 12 жовтня 2017 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.
При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.4 ст.469, 470, 472, 474 КПК України.
Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Також суд вважає, що погоджене прокурором та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами кримінального провадження 12 жовтня 2017 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Керуючись ст. 370,371,373-375 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.299 КК України 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обовязки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.