АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/386/18 Справа № 177/198/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000064 відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Росошан
Кельменецького району Чернівецької області,
який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчим суддею не в повному обсязі перевірені зазначені у клопотанні слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою факти, відповідно до яких йому необхідно було застосувати саме таку міру запобіжного заходу. Вважає недоведеними та не доказаними ризики, на які посилається слідчий суддя в своїй ухвалі, а тяжкість злочину, яке інкримінують ОСОБА_7 не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує на те, що слідчим суддею не надана відповідна оцінка наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а також факту неофіційного працевлаштування у зв`язку з ненаданням відповідних підтверджуючих документів, однак неможливість отримання стороною захисту таких документів зовсім не означає, що ОСОБА_7 ніде не працює і не має постійного джерела доходу. Звертає увагу на те, що відсутні підстави вважати, що з боку ОСОБА_7 наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки йому не було відомо про здійснення досудового розслідування відносно нього.

Ухвалою слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Криворізького КВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, до 08 травня 2018 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурор довів наявність ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та які передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 27 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 186 КК України, яку згідно до ч. 3 ст. 135 КПК України направлено за місцем його проживання.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 лютого 2018 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук.
10 березня 2018 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 було затримано та досудове розслідування було відновлено.
З наданих суду матеріалів слідує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 29 січня 2018 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи №156 від 31 січня 2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 ; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 .
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, після скоєного вчинив інше аналогічне кримінальне правопорушення, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, за місцем реєстрації не мешкає, міцних соціальних зв`язків не має, у період з 28 лютого 2018 року по 10 березня 2018 року перебував у розшуку, що в свою чергу свідчать про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4