Справа № 333/189/18
Пр. №1-в/333/41/18
УХВАЛА

Іменем України
25 січня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 представника заявника ОСОБА_4 , лікаря психіатра ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , особи, відносно якої ставиться питання про продовження примусової міри медичного характеру ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції, заяву Головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
12.01.2018 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного лікаря КУ «Обласної клінічної і психіатричної лікарні» ЗОР ОСОБА_8 , в якій заявник просить суд продовжити примусові міри медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній страждає на тяжкий психічний розлад.
В судовому засіданні представник лікарні та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.
Прокурор ОСОБА_3 , хворий ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заяви головного лікаря, оскільки строк перебування хворого, ще не сплив.
Суд, заслухавши представника Комунальної Установи «Обласна психіатрична лікарня», думку прокурора, хворого ОСОБА_7 та його захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №40 від 23 січня 2017 року ОСОБА_7 , 1996р.н., виявляє ознаки психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, наростаючий змішаний (емоційно-вольовий, психопатоподібний) тип дефекту. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого йому правопорушення він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час за своїм психічним станом, він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним спостереженням.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2017 року ОСОБА_7 направлений на примусове лікування до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.
Ухвалою апеляційного суду м. Запоріжжя від 23.10.2017р. апеляційну скаргу адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Хворий ОСОБА_7 знаходиться в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 10.01.2018 року.
10.01.2018 оглянутий комісією лікарів-психіатрів,. яка дійшла висновку, що хворий страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, наростаючий змішаний (емоційно-вольовий, психопатоподібний) тип дефекту. Галюцинаторно-маячний синдром. Враховуючи нестабільний психічний стан, відсутність критики до скоєного суспільно-небезпечного діяння, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним типом нагляду.
Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Суд не визначає строків примусового лікування, оскільки тривалість застосованого примусового лікування залежить від тяжкості і ступеня психічного захворювання, методів лікування та їх впливу на процес видужування психічно хворої людини тощо. Примусове лікування має проводитися доти, доки психічний стан хворої людини стане безпечним для оточуючих і для самої себе.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 перебуває у психіатричній лікарні з 10.01.2018р., тобто строк продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців, ще не сплив.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву відмовити в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.17, 19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Заяву Головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1