11.04.2018 ЄУН 337/736/18-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , старшого слідчого Хортицького ВП ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
Заявник адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 20.02.2018 року потерпілий отримав копію постанови від 17.05.2018 року старшого слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 000480 від 22.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що було внесене в ЄДРП за заявою ОСОБА_6 .
Відповідно до зазначеної постанови, 12.02.2017 року приблизно об 04-45 год, ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , наніс легкі тілесні ушкодження заявнику ОСОБА_6 .
Як вбачається з тексту постанови про закриття кримінального провадження, висновок старшого слідчого щодо відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину зроблено з аналізу таких матеріалів: пояснень ОСОБА_7 щодо обставин спричинення ним тілесних ушкоджень та висновку спеціаліста про наявність у ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме рани в області правого передпліччя та в області обох стегон. Як зазначено в оскаржуваній постанові «… Аналізом свідчень ОСОБА_7 та отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, у діях ОСОБА_7 вбачається факт спричинення тілесного ушкодження з необережності та склад злочину, передбачений ст.. 125 Кк України відсутній».
При цьому обставини, за яких можливо спричинення ОСОБА_7 трьох ножових поранень однієї руки та двох ніг потерпілого, а також садно на обличчі потерпілого саме з необережності, слідчий в постанові не зазначив.
Крім ножових поранень ОСОБА_7 також нанесено ОСОБА_6 сінець та садно на лобі, після садна залишився незгладимий шрам.
Вважає, що маючи інформацію щодо наявних тілесних ушкоджень слідчий не призначив по справі судову медичну експертизу для визначення ступеню тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, у тому числі і для вирішення питання «чи має шрам від садна на лобі ОСОБА_6 характер незгладних пошкоджень?», також по справі не призначено судову криміналістичну експертизу для вирішення питання щодо того, чи є ніж, який мав при собі та діяв ОСОБА_7 холодною зброєю, з метою вирішення в подальшому питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за іншими статтями КК України.
За таких обставин вважає, що рішення старшого слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 00000480 від 22.02.2017 року є передчасним.
16.03.2018 року заявник адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 надала доповнення до скарги, в якій зазначила, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження вважає, що при проведенні слідчим судової медичної експертизи для визначення ступеню тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, слідчий не поставив перед експертами питання : «Чи має шрам від садна на лобі ОСОБА_6 характер незгладних пошкоджень?», що свідчить про неповноту проведеного досудового слідства, оскільки якщо шрам від ударів ОСОБА_7 на лобі ОСОБА_6 має характер незгладності, дії ОСОБА_7 мають кваліфікуватися за ст.121 КК України, оскілки є такими, що знівічує його обличчя.
Крім того, висновок слідчого про неумисний характер ножових поранень, які ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 в ході конфлікту, з урахуванням експертизи ножа, вилученого у ОСОБА_7 працівниками поліції та його конструкції, яка містить відкидне лезо, свідчить про наявність прямого умислу з боку ОСОБА_7 на спричинення наявних тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки ОСОБА_7 необхідно було вчинити додаткові дії, а саме розкласти ніж, після чого нанести як найменше три удари ножем в руку, праве та ліве плече потерпілого, але такі дії свідчать лише про наявність прямого умислу на спричинення чисельних ножових поранень потерпілому.
11.04.2018 року заявник адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 надала доповнення до скарги, в яких зазначила, що в матеріалах провадження відсутня будь-яка інформації (відповідний протокол слідчої дії) щодо вилучення працівниками поліції 12.02.2017 р. у нападника ОСОБА_7 ножа, яким він наносив численні удари ОСОБА_6 , його подальшого спрямування, в тому числі огляду, передання до камери схову тощо.

Крім того, зазначила, що в ході досудового розслідування жодний слідчий зі слідчої групи не допитав ОСОБА_7 щодо обставин спричинення ним численних ножових поранень потерпілому ОСОБА_6 12.02.1017 р., попередивши його про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та за відмову давати показання, також свідчить про намагання органу досудового розслідування штучно створити умови, за яких матеріали досудового розслідування не матимуть достатньої доказової інформації для вирішення питання про пред`явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Просить скасувати постанову старшого слідчого Хортицького ВП Днапровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.05.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000480 від 22.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_6 .

В судовому засіданні заявник представник потерпілої особи адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи скарги з підстав, викладених в ній, просить скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, суду пояснив, що слідчі дії проведені в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу не визнав і пояснив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена законно на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, добутих під час досудового розслідування доказах. Усі слідчі дії проведені у відповідності до вимог КПК України. Слідчим дана належна оцінка зібраним доказам і прийняте обґрунтоване рішення про відсутність в діях певних осіб складу кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження №000480, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Слідчим суддею встановлено, що 22.02.2017 року за повідомленням бригади ШМД7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 12.02.2017 року приблизно об 04-15 год невстановлена особа, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
За даним фактом проводилось досудове розслідування, в ході якого був складений протокол огляду місця події, проведена медична експертиза щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , ОСОБА_6 визнаний потерпілою особою, допитані потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведена експертиза холодної зброї, долучені письмові документи, відібрані пояснення від ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 497, рани в області правого передпліччя, в області обох стегон у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець та садно в ділянці лоба у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Рани утворилися від дії предмета, що має властивості колюче - ріжучого; інші ушкодження утворилися від дії тупого предмету (предметів). Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну вказаному освідуваним Тілесні ушкодження, вказані у пункті 1 справжніх підсумків небезпечними для життя гр. ОСОБА_6 в момент їх заподіяння не являлись.
При цьому, з постанови про призначення судово-медичної експертизи від 23.02.2017 року, питання: «Чи є шрам на обличчі (на лобі) ОСОБА_6 незгладимим?» слідчим поставлено не було, що свідчить про неповноту проведеного досудового слідства, оскільки якщо шрам від ударів ОСОБА_7 на лобі ОСОБА_6 має характер незгладності, дії ОСОБА_7 , на думку потерпілого та його захисника мають кваліфікуватися за ст.121 КК України, а при проведенні досудового слідства слідчим не було надано правової оцінки зазначеним обставинам.
17 травня 2017 року старшим слідчим Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Копію постанови потерпілий ОСОБА_6 отримав 20.02. 2018 року, відповідна скарга на закриття кримінального провадження надіслана до суду засобами поштового зв`язку 02.02.2018 року.

Ст. 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оцінка доказів слідчим, прокурором відповідно до ст.94 КПК України здійснюється з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, за їх внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виключно на підставі закону. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ст.284 КПК України передбачено перелік підстав закриття кримінального провадження, серед яких в п.2 вказана відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено в порядку, встановленому цим кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 9 ч.1 цієї статті, якщо в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З аналізу вказаних норм діючого законодавства вбачається, що при проведенні досудового розслідування, після виконання вимог ст. 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Закриття кримінального провадження є одним із способів закінчення досудового розслідування. Тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх його обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Оцінивши матеріали кримінального провадження, пояснення заявника, які не спростовані слідчим та прокурором, суд вважає, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим ОСОБА_5 в порушення вимог ст.91-94 КПК України в повній мірі не встановлені та не досліджені усі обставини кримінального провадження, не зібрані усі докази, які можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не дана належна оцінка цим доказам. Винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та передчасною.
Так, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, при призначенні судово-медичної експертизи від 23.02.2017 року, питання: «Чи є шрам на обличчі (на лобі) ОСОБА_6 незгладимим?» слідчим поставлено не було, відповідна правова оцінка зазначеним обставинам щодо можливого характеру незгладності шраму на обличчі потерпілого та відповідне знівечення його обличчя від дій ОСОБА_7 , органами досудового слідства при вирішенні питання про закриття кримінального провадження не надавалася, що свідчить про неповноту проведеного досудового слідства. Крім того, в матеріалах кримінального провадженнявідсутня будь-яка інформації (відповідний протокол слідчої дії) щодо вилучення працівниками поліції 12.02.2017 р. у нападника ОСОБА_7 ножа, яким він наносив численні удари ОСОБА_6 , його подальшого спрямування, в тому числі огляду, передання до камери схову тощо.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає постанову про закриття кримінального провадження, винесену старшим слідчим ОСОБА_5 , незаконною, необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.
Керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову старшого слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.05.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000480 від 22.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_6 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1