Справа № 761/1601/18
Провадження № 1-кс/761/1391/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0014271 від 30.11.2017, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначенен клопотання слідчого, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про накладення арешту на нерухоме майно - Квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП №3 Шевченківуського УП ГУ НП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0014271 від 30.11.2017, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

28.12.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, або без такої

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування було встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1
У зв*язку із зазначеним, з метою унеможливлення відчуження нерухомого майна, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України вказане клопотання необхідно розглядати без виклику власника майна.

Крім цього, накладення арешту на вказане нерухоме майно забезпечить можливий вид покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого у разі доведення судом їх винуватості.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні майно.

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що СВ ВП №3 Шевченківуського УП ГУ НП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0014271 від 30.11.2017, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

28.12.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, або без такої

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, у ході досудового розслідування було встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна, враховуючи, що санкція ч. 2 ст.289 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлений про підозру, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, має на меті забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, забезпечення у майбутньому цивільного позову, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1