233 № 233/5710/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, засудженого Хостинським районним судом м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст.69 КК РФ до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-

в с т а н о в и в:

21 листопада 2017 року Міністерство юстиції України в особі заступника директора Департаменту- начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року у відповідність із законодавством України.

За вироком Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року, який набрав законної сили 18 січня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії строгого режиму, за вчинення злочинів, передбачених за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст. 69 КК РФ, які також є карними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 30 листопада 2016 року, з зарахуванням в строк покарання тримання під вартою з 09 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року.

ОСОБА_4 надав заяву про його переведення для подальшого відбуття покарання в Україні, вказуючи, що він є громадянином України.

Згідно копії паспорту засудженого ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання та реєстрації є АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4 є громадянином України.

Згідно медичного висновку від 23 червня 2017 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку не перебуває, не є інвалідом, етапуванням слідувати може.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року у відповідність підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані Хостинським районним судом м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року за ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великому розмірі; за п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великому розмірі.

За вищезазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.15, ч.2 ст. 307 КК України, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений в великих розмірах, і карається позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За ч.2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений в великих розмірах, і карається позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Таким чином, враховуючи, що вчинені засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації є злочинами, відповідальність за які також передбачена Кримінальним кодексом України, і сам засуджений згодний на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, слід дійти висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Вирок Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року , яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.30 п. «г», ч.4 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років; за п «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років 6 (шести) місяців. На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , який народився в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, засудженим за :

- ч.2 ст.15, ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до ч.3 ст. 68 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, без конфіскації майна;

- ч.2 ст. 307 КК України, до позбавлення волі строком на 10 років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1,2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно довідки начальника ФКУ ВК-6 початок строку засудженому ОСОБА_4 слід вважати з 09 квітня 2016 року, кінець строку слід вважати 08 квітня 2028 року. Також слід вважати, що станом на 08 червня 2017 року засуджений ОСОБА_4 має невідбутий строк 10 років 10 місяців 1 день.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.602, 609, 610, 614 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Вирок Хостинського районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 30 листопада 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського крайового суду від 18 січня 2017 року , яким ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, - визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1, ч.3 ст.69 КК РФ та призначено покарання за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років; за п «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років 6 (місяців). На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня - засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ч.3 ст. 68 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна; за ч.2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.

На підставі ч.1,2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, є громадянином України, рахувати з 30 листопада 2016 року, з зарахуванням в строк покарання тримання під вартою з 09 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), з 09 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівський м. Дебальцеве Донецькій області, є громадянином України, у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя ОСОБА_1