Справа № 495/8268/17
№ провадження 1-кс/495/2923/2017
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
17 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
- прокурора ОСОБА_3 ;

- слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про проведення огляду,

В С Т А Н О В И В :
17.10.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про проведення огляду.

В клопотанні зазначено, що 29.04.2017 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано повідомлення ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, самовільно намагаються зайняти будинок АДРЕСА_1 , чим вчиняють самоправні дії.

29.04.2017 року відомості по даному факту, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001060 за ст.356 КК України.

29.04.2017 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано повідомлення ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи, самовільно, шляхом зриву замків на воротах та вхідних дверях будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , самовільно зайняли його будинок, всупереч ухвали вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.10.2016 року.

29.04.2017 року відомості по даному факту, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001061 за ст.356 КК України.

В подальшому дані матеріали кримінальних проваджень, прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 були об`єднані в одне провадження за №0001060 за ст.356 КК України.

11.05.2017 року згідно ст.55 КПК України гр. ОСОБА_8 було визнано потерпілим та вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.07.2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі продажу садового будинку АДРЕСА_1 , кооператив садоводів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок, кадастровий номер №:02:002:003. Даний договір купівлі продажу будинку та земельної ділянки засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі №2433 та №2435. При цьому державна реєстрація права власності на садовий будинок та земельну ділянку не проводилась.

27.05.2014 року на підставі договору дарування ОСОБА_9 подарувала вищевказаний садовий будинок та земельну ділянку ОСОБА_12 .

06.06.2014 року ОСОБА_12 на підставі укладено договору купівлі-продажу, реалізувала вказаний будинок та земельну ділянку ОСОБА_13 .

09.07.2014 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 було укладено договір купівля-продажу зазначеного будинку та земельної ділянки.

Придбавши садовий будинок потерпілий ОСОБА_7 розпочав ремонті роботи, придбав будівельні матеріали, провів облаштування подвір`я, збудував новий цегляний паркан, придбав та встановив побутову техніку тощо, чим здійснив витрату грошових коштів.

За час проживання потерпілого ОСОБА_7 в даному будинку, і ніхто не оспорював його права власності, і не пред`являв ніяких претензій.

В 2016 році ОСОБА_10 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом, де вона вважає себе єдиним власником садового будинку, і зазначає, що ОСОБА_9 на момент укладання вищевказаних договорів дарування садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_14 , вже не була власником даного садового будинку.

В свою чергу, ОСОБА_9 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_10 третій особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про визнання договорів купівлі продажу вказаного будинку між ОСОБА_9 в особі ОСОБА_15 та ОСОБА_10 з підстав їх фіктивності.

Своїм позовні вимоги ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що в 2012 році вона лікувалась від онко-захворювання, у зв`язку із чим попросила свого сина ОСОБА_15 звернутися до нотаріуса із проханням підготувати доручення, в якому вона наддасть останньому повноваження обслуговувати належний їй на праві приватної власності садовий будинок, а саме сплачувати всі необхідні платежі, комунальні, кооперативні внески, за послуги охорони, податки на землі, приймати участь в зборах садоводів. Підписуючи довіреність позивач не знала, що вона надає своєму сину повноваження щодо розпорядження даним садовим будинком та земельною ділянкою на якій він розташований. Бажання на волевиявлення на відчуження спірного садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_9 не мала, про те, що її син ОСОБА_15 уклав договір купівлі продажу зазначеного садового будинку та земельної ділянки не знала. Про наявність вказаних договорів купівлі продажу садового будинку ОСОБА_9 дізналася лише отримавши копію позовної заяви ОСОБА_10 ..

Встановлено, що в 2009 році ОСОБА_15 позичив у ОСОБА_16 велику суму коштів від 60 % річних. В зв`язку з тим, що ОСОБА_15 не повернув вчасно позичені кошти, розмір боргу збільшився в декілька разів за рахунок відсотків. Тому, в якості гарантій повернення боргу ОСОБА_15 уклав договір купівлі-продажу зазначеного садового будинку, в якості застави. Сторони при укладанні договір домовились, що ОСОБА_10 не буде реєструвати право власності на майно, розпоряджатися майном буде сім`я ОСОБА_17 . Договори були укладені, але фактично будинок і земельна ділянка не передавалася, кошти від продажу садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_9 не отримувала.

Розглянувши позовні заяви 14.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом у позові ОСОБА_10 відмовлено, а позов ОСОБА_9 задоволено, де визнано недійсний договір купівлі-продажу вказаного садового будинку та земельної ділянки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з підстав його фіктивності.

Будучи не згодним, із даним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду, ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та постановити нове рішення, яким її первісний позов задовільнити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

31.08.2016 року рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.03.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_10 задоволено, а саме визнано недійсним договори дарування садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_12 від 27.05.2014 року; витребувати із незаконного володіння потерпілого ОСОБА_7 вказаний садовий будинок та земельну ділянку; задоволення зустрічного позові ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 11.07.2012 року відмовити.

05.09.2016 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області накладено арешт на вказаний садовий будинок та на земельну зелінку.

20.10.2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 , ОСОБА_7

22.11.2016 року на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року, державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_18 , проведено державну реєстрації права власності на вказаний садовий будинок.

15.05.2017 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_1 накладено арешт на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:002:0033, площею 0,0632 на кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» в смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області, а також розташованого на даній земельній ділянці будинку площею 145,9 кв.метра, що згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_10 ..

03.07.2017 року апеляційним судом Одеської області було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_10 на ухвалу слідчого суді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.05.2017 року та скасовано арешт майна.

У апеляційній скарзі зазначено, що будинок та земельна ділянка не визнана речовими доказами у кримінального му провадженні і не мають статусу вилучених речових доказів, а також на земельній ділянці і в будинку не проводився огляд місця події.

Слідчий зазначає, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження, шляхом проведення огляду зазначеного домоволодіння, для забезпечення збереження такого речового доказу як огляду місця події, для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали дане клопотання та просили суд його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.04.2017 року Білгород-Дністровським ВП було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 за ознаками ст.356 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, а також згідно ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді

Дані, установлені під час огляду будуть використані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідно до

ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, а згідно з вимогами ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, суд вважає, що клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про проведення огляду, обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки має істотне значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 237, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про проведення огляду задовольнити.

Надати дозвіл на проведення огляду земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:002:0033, площею 0,0632 га у кооперативі садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» в смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області та в розташованому на земельній ділянці будинку площею 145,9 кв.метра, слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майору поліції ОСОБА_4 .

Ухвала, у відповідності до ст.309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає та заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1