Справа № 183/4433/16
№ 1-в/183/261/17

У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з заявою, в якій просить звільнити його від відбування покарання, на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Свою заяву ОСОБА_4 мотивує тим, що вироком Новомосковського міськрайонного суду від 04.01.2017 року він був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року йому остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Вирок суду набрав законної сили, ОСОБА_4 зазначає, що Закон України «Про застосування амністії» дозволяє йому бути звільненим від відбування покарання, оскільки він являється суб`єктом Закону України «Про амністію в 2016 році»

В судове засідання засуджений не був доставлений.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2017 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Вирок набрав законної сили 01.06.2017 року після його апеляційного оскарження обвинуваченим.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінки, вагітні на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, який не є тяжким, однак не підпадає під перелік осіб, які підлягають звільненню на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
У відповідності до ст.. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» не відбував покарання, початок строку відбування покарання відраховувався з моменту його фактичного затримання.

Крім того, у відповідності до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні, амністія не може бути застосовна до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

В свою чергу,у відповідності до п «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, суду приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, підстав для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не знайдено.
Керуючись ст. 537-539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», законом України «Про застосування амністії в Україні", суд,-
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання, на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1