Справа № 645/1009/18
Провадження № 1-кп/645/367/18
У Х В А Л А
16 березня 2018 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
секретар судового засідання - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и л а:
28 лютого 2018 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Ухвалою колегії суддів від 02 березня 2018 року призначено підготовче судове засідання.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2018 року продовжено застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 на тридцять днів, тобто до 21 березня 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2017 року обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23 лютого 2018 року.
За положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав позицію свого захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_6 також вважала можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що всі свідки та потерпілі по справі були допитані, обвинувачений не може негативно не них впливати, обвинувачений працевлаштований, має постійне місце мешкання, він тривалий час перебуває під вартою та зацікавлений в скорішому розгляді справи. Просив змінити запобіжний захід з тримання під варою на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 9 Конституції України передбачано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому під час вирішення питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншої обвинуваченої, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховує особу ОСОБА_5 , який багаторазово судимий за злочини проти власності не має стійких соціальних зв"язків, сім"ї та дітей.
З огляду на те, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього, суд приходить до висновку про продовження застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів.
Відносно обвинуваченої ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився 23.02.2018 року, клопотань щодо обвинуваченої про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, судова колегія -
п о с т а н о в и л а:
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 14 травня 2018 року.

Копію ухвали направити до Харківської УВП управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1
Судді - ОСОБА_2
ОСОБА_3