Номер провадження: 11-сс/785/1439/17
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

особи, що звернулись з заявами

про взяття на поруку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000497, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4 ст.296 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 487 200 грн. Крім того, на ОСОБА_19 покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України строком на 2 місяці..

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначає, що характер та обставини вчинених злочинів, що інкримінуються ОСОБА_8 свідчать про наявність у нього навиків та знання злочинного світу, обізнаність у методах діяльності правоохоронних органів, стійкість злочинних намірів, з чого вбачається наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурор вказує, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які вже неодноразово звертались до правоохоронних органів з приводу здійснення психологічного тиску та погроз застосування насильства відносно них з боку ОСОБА_8 .

Більш того, на думку прокурора, існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки з розсекречених матеріалів, одержаних в ході проведення негласних слідчих дій, вбачається, що ОСОБА_8 планував неправомірні дії відносно співробітників правоохоронних органів, які здійснюють досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Також слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого безпідставно не надав слово потерпілим, чим допустив неповноту судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.296 КК України не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Підозрюваний вказує, що слідчий суддя не навів будь-яких мотивів свого висновку про те, що ОСОБА_8 намагався перешкоджати кримінальному провадженню шляхом дій, які суддею не можуть бути розцінені, як законний спосіб захисту його прав.

Також підозрюваний вважає безпідставним застосування до нього запобіжного заходу у виді застави, оскільки він більш ніж 15 років є професійним адвокатом, має міцні соціальні зв`язки, одружений, є батьком 3 дітей, має постійне місце проживання. ОСОБА_8 наголошує, що слідчий суддя визначив до нього завідомо непомірний розмір застави, оскільки згідно довідки АО «Нумінум» його дохід за період з 01 січня по 31 липня 2017 року склав лише 22 100 грн.

Захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить - «Змінити розмір застави обраної щодо адвоката ОСОБА_8 до найнижчого рівня, передбаченого санкцією у розумінні КПК України».

Захисник ставить під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на які слідчий посилався у своєму клопотанні, і вказує, що всупереч практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя визначив ОСОБА_8 завідомо не помірний розмір застави.

Крім того, від захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить залишити її без задоволення та просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або особистої поруки.

Крім того, до початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду від голови громадської спілки «Асоціація патріотичних організації та учасників АТО «Україна» ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_10 , голови громадської правозахисної організації «Щит» ОСОБА_14 , голови комітету протидії корупції в судових, прокурорських, правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування ОСОБА_21 , громадянки ОСОБА_22 , адвокатів ОСОБА_6 та інших адвокатів, голови Одеської регіональної організації Національно спілка журналістів України ОСОБА_13 , редактора газети «Вечерняя Одесса» ОСОБА_23 , голови ГО «Антикорупційний рух Півдня ОСОБА_15 , головного редактора газети Одеські вісті ОСОБА_24 та інших надійшли заяви про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_8 в порядку ст.180 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг підозрюваного та його захисника, а також заслухавши позицію захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційній скарги сторони захисту та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він протягом 2016-2017 років шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , використовуючи завідомо підроблені документи заволодів майном вказаних осіб, як засновників ТОВ «Вадіта», а саме базами відпочинку «Сонячна» та «Сонячна-1», а також будівлями військового містечка 211.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 29.04.2017 року організував прояв хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї, який відбувся 30.04.2017 року на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За даними фактами 07.02.2017 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000497, а 22.08.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27 та ч.4 ст. 296 КК України.

На думу апеляційного суду докази, які містяться в матеріалах провадження (висновок експерта, допити потерпілих та свідків та огляд місця події) є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 296 та ч.4 ст. 190 КК України.

При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд вважає що, в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені пунктами 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави в сумі 487 200 грн. слідчий суддя з`ясував матеріальний стан підозрюваного та помірність такого розміру застави для нього, що суперечить практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення і національному законодавстві, а саме в абзаці 2 ч.4 ст.182 КПК України відповідно до якого розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного, у якості альтернативного запобіжного заходу, застави в розмірі 10 000 000 грн. апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурор у судовому засіданні не навів жодних виключних обставин у даному кримінальному провадженні. Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор пояснив суду, що він не має доказів того, що підозрюваний має можливість сплатити такий розмір застави, а посилання прокурора на репортаж журналіста «Думськая-ТВ», що нібито підозрюваний ОСОБА_8 володіє грошовими коштами в суді 2 млн. доларів є голослівними і не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що згідно довідки АО «Нумінум» дохід ОСОБА_8 за період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2017 року склав 22100 гривень.

В своїй апеляційній скарзі прокурор зазначив про реальність ризику того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду із врахуванням тяжкості злочинів про які йому повідомлено про підозру.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Апеляційний суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України на існуванні якого наполягає прокурор є мінімальним із урахуванням міцності соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне проживання в м.Одесі, має на утриманні трьох дітей, раніше не судимий, позитивно характеризується, самостійно прибув в судове засідання апеляційного суду.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не дав та безпідставно застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави в розмірі 487 200 грн., що є завідомо непомірним для підозрюваного.

Статтею 410 встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Розглядаючи по суті клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 апеляційний суд враховує міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , його позитивні характеристики, наявність на утриманні у нього трьох дітей та те що він постійно проживає в м.Одесі.

Враховуючи викладені обставини, передбачені ст.178 КК України, в тому числі і наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків апеляційний суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченому пунктом 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування підозрюваного під час здійснення досудового розслідування.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Розглянувши заяви голови громадської спілки «Асоціація патріотичних організації та учасників АТО «Україна» ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_10 , голови громадської правозахисної організації «Щит» ОСОБА_14 , голови комітету протидії корупції в судових, прокурорських, правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування ОСОБА_21 , громадянки ОСОБА_22 , адвокатів ОСОБА_6 та інших адвокатів, голови Одеської регіональної організації Національно спілка журналістів України ОСОБА_13 , редактора газети «Вечерняя Одесса» ОСОБА_23 , голови ГО «Антикорупційний рух Півдня» ОСОБА_15 , головного редактора газети Одеські вісті ОСОБА_24 та інших осбі про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані заяви не підлягають задоволенню, оскільки запобіжний захід у виді особистої поруки в рамках вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим пунктами 3 та 4 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статями 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 487 200 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.4ст.296 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відмовити в задоволенні заяв осіб, зазначених в мотивувальній частині ухвали про особисту поруку підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 години до 07:00 години ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора;

3)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

4)заборонити особисте спілкування з потерплими у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 20 жовтня 2017 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3