Справа № 202/1042/18
Провадження № 1кп/202/205/2018
УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000118 від 22.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вм. Горлівка, Донецької області, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України , -

в с т а н о в и в:
Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Всі учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у відкритому судовому засіданні.

Прокурором, з посиланням на те, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком
на 60 діб, дія якого закінчується 23.03.2018 року заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник та обвинувачений заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених законодавством. Захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, яке мотивовано тим, що збіг життєвих обставин підштовхнув обвинуваченого до вчинення злочину, у вчиненому він щиро кається, готовий до відшкодування шкоди, заподіяної злочину, має постійне місце проживання у м. Дніпро.
Враховуючи ризики передбачені п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі N 511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, у зв`язку з чим та при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на досудовому розслідуванні йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження.

Вік ОСОБА_6 , стан здоров`я і те, що він не працює, не має міцних соціальних зв`язків, дають суду підстави вважати, що у разі зміни запобіжного заходу він може вчиняти інші злочини, переховуватись від суду. Тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшилися та існують на даний час.Також суд ураховує, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може безперешкодно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі на території не підконтрольній владі України.

Суд, з урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі "Летельє проти Франції", вважає, що підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним.

З урахуванням зазначених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Будь-яких інших клопотань не надійшло.
За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд-
У х в а л и в:
Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.03.2018 року на 15 год.30 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
ОСОБА_6 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 20.05.2018 року.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих, захисника.
Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1