Провадження № 1-кп/344/468/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Івано-Франківськ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, інвалід ІІ групи, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено за наступних обставин.

13.09.2017 близько 18 год. 30 хв. у ОСОБА_8 , яка перебувала в приміщенні супермаркету «Сільпо №106», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.Мазепи, 168А, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою власного збагачення, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала із виставкових стелажів зазначеного торгового закладу наступні товаро-матеріальні цінності: ікру лососеву зернисту «Skadi», вагою 120 г, вартістю 128,36 грн.; одну упаковку мідій маринованих в олії «Премія», вагою 200 г, вартістю 20,65 грн.; одну упаковку риби - форель холодного копчення «Премія», вагою 180 г, вартістю 91,20 грн.; рибу - вобла в`ялена «Астраханськая», вагою 156 г, вартістю 21,51 грн.; піцу «Шинка/гриби», вагою 145 г, вартістю 7,35 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 із викраденою продукцією, яку помістила до своєї жіночої сумки, із якою прийшла до вказаного вище торгового закладу, направилась до виходу із магазину «Сільпо №106», однак, пройшовши касову

зону, була зупинена з викраденим майном інспектором охорони зазначеного магазину, виконавши таким чином усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Отже, ОСОБА_8 намагалась таємно викрасти майно, яке належало ТОВ «Сільпо-ФУД», на загальну суму 269,07 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_8 суду показала, що восени мала загострення наявного у неї психічного розладу, приймала ліки і була під їх дією. 13.09.2017 близько 18 год. 30 хв зайшла у приміщення супермаркету «Сільпо», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 168А, для того, щоб подивитися на прикраси. Почула запах їжі. Тому взяла піцу, ікру лососеву, рибу воблу та форель, які взяла та поклала в сумку та направилась до виходу із супермаркету. Біля виходу з магазину була зупинена. Викрадені речі повернула, просила вибачення. У вчиненому щиро розкаялася, погодилася з покаранням, запропонованим прокурором.

Представник потерпілого вказав, що цивільний позов не заявлятиме, щодо призначення покарання погодився з позицією прокурора.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, зокрема те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, не одружена, не працює, інвалід другої групи, на диспансерному обліку ОНД не перебуває; з 2010 року перебуває на обліку в Івано-Франківському ОПНЛ №3 з діагнозом: «Біполярний афективний розлад, текучий змішаний епізод, депресивно-параноїдний синдром», згідно висновку судово-психіатричного експерта № 287/2017 від 14.11.2017 страждає і страждала на період часу, що відноситься до інкримінованих їй протиправних дій психічними розладами диссоціативним (конверсійним) розладом, що згідно МКХ-10F44, перебувала у стані і перебуває на даний час, при якому не здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щире каяття, що підтверджено прокурором у судовому засіданні як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмеженою осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинила інкримінований їй злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у стані обмеженої осудності, однак застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченій у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, позицію представника потерпілого, що погодився з покаранням, запропонованим прокурором, позицію обвинуваченої та захисника, що просили суд суворо обвинувачену не карати, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як нею, так і іншими особами.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні в стані обмеженої осудності злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: ікру лососеву зернисту «Skadi», одну упаковку мідій маринованих в олії «Премія», одну упаковку риби - форель холодного копчення «Премія», рибу - вобла в`ялена «Астраханськая», піцу «Шинка/гриби» (згідно постанови від 15.09.2017) - вважати повернутими потерпілому ТОВ «Сільпо-ФУД»; DVD+R диск із відеозаписами із камер внутрішнього відеоспостереження (постанова від 20.09.2017) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9