Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 276/151/17
Номер провадження 1-кп/292/26/17 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
23 листопада 2017 року смт.Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Будо-Рижани Хорошівського району Житомирської області,
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною
загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого,
військовозобов"язаного, пільг, інвалідності не має, раніше судимого:
- 06 грудня 2011 року Володарсько-Волинським райсудом
Житомирської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки
1 місяць позбавлення волі,
за ст. 121 ч.1 КК України
З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
адвоката потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката обвинуваченого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі та маючи непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 15 жовтня 2016 року близько 21-ї години в будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня без розриву в часі, ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп"яніння, використовуючи як знаряддя вчинення злочину металевий совок, знайдений у вищевказаному будинку, наніс ним один удар в область голови ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у дворі вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 в ході словесної суперечки з ОСОБА_6 наніс останньому один удар кулаком правої руки у груди. Від нанесеного удару ОСОБА_9 впав на землю та в цей же час обвинувачений наніс один удар правою ногою у взутті по обличчю ОСОБА_6 , від чого потерпілий втратив свідомість.
В подальшому, маючи на меті єдиний злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , використовуючи як знаряддя вчинення злочину палицю, яку знайшов неподалік від місця вчинення злочину, наніс один удар по голові ОСОБА_6 ..
У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєному визнав повністю, покаявся та дав суду показання про те, що дійсно 15.10.2016 року близько 21-ї години, в будинку ОСОБА_10 в смт. Хорошів , під час розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_6 , останній образливо висловився на його адресу та металевим совком наніс йому один удар по голові. Він вирвав з рук ОСОБА_9 цей металевий предмет та наніс ним один удар по голові ОСОБА_9 . Після чого господар будинку відібрав у нього даний совок та вигнав їх обох з будинку. У дворі будинку суперечка між ним та ОСОБА_9 продовжилася та переросла у бійку ,в ході якої він наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в груди, від чого потерпілий впав. Після чого він наніс ОСОБА_9 один удар ногою в обличчя та палицею, яку знайшов неподалік, один удар по голові. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав частково.
Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні надані стороною обвинувачення письмові докази, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав про те, що восени 2016 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_11 . Крім нього у будинку ОСОБА_10 був ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і чоловік на прізвисько " ОСОБА_14 ". В ході суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_12 , йому було спричинено тілесні ушкодження. Про те, хто саме наносив йому тілесні ушкодження він точно сказати не може, бо не всі події того вечора добре пам"ятає , із-за отриманої травми голови. Про те припускає , що ці тілесні ушкодження йому могли спричинити присутні там декілька осіб;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні показав про те, що у жовтні 2016 року , у вечірню пору, до нього в гості зайшов ОСОБА_15 , з яким вони вживали спиртні напої. Трохи згодом до нього прийшов ОСОБА_12 , вони разом вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_12 попросив налити спиртного, ОСОБА_9 у грубій формі йому відмовив. У зв"язку з чим між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт і ОСОБА_9 металевим совком, якого взяв біля печі, наніс удар ОСОБА_12 по тілу , а останній в свою чергу вирвав совок у ОСОБА_9 та наніс ним удар потерпілому по голові. Він відібрав у ОСОБА_12 даний совок і вигнав їх обох на вулицю, а сам ліг спати ;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні показала про те, що у жовтні 2016 року пізно ввечері вона перебувала в будинку ОСОБА_11 , де разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вживала спиртні напої. В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 металевим совком вдарив ОСОБА_12 по голові. В свою чергу ОСОБА_12 вирвав у ОСОБА_9 совка та вдарив ним ОСОБА_9 по голові. Після чого ОСОБА_17 відібрав у ОСОБА_12 даного совка та вигнав їх обох на вулицю. Вона також вийшла за ними на вулицю , де побачила як ОСОБА_12 спочатку рукою наніс один удар ОСОБА_9 , від якого останній впав, а потім дерев"яною палицею наніс потерпілому один удар по голові. Це все що вона пам"ятає про ті події;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні показав про те, що восени минулого року , вранці, біля помешкання ОСОБА_10 він побачив чоловіка , який лежав у дворі зі слідами побиття та крові на обличчі. Він повідомив про це ОСОБА_17 , у будинку якого на той час був ОСОБА_12 . Останній теж мав сліди побиття на голові та вони повідомили йому ,що між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбулася бійка;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні показав про те,що він був присутній в якості понятого під час проведення слідчої дії, в ході якої свідок ОСОБА_16 добровільно дала показання щодо обставин побиття ОСОБА_12 потерпілого ОСОБА_9 ;
- заявою ОСОБА_6 на ім"я начальника поліції Хорошівського ВП про спричинення йому тілесних ушкоджень ,зареєстрованою в журналі реєстрації та повідомлень про злочин Хорошівського ВП за №2089 від 19.10.2016 року та
протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.10.2016 року, а саме про нанесення заявнику тілесних ушкоджень 16.10.2016 року ;
- висновком судово-медичної експертизи № 2787 від 24.11.16 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предмета (ів), не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак дозволяючих ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню, по терміну свого виникнення можуть відповідати даті 16 жовтня 2016 року. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Судити точно яка кількість ударів була нанесена потерпілому по записам в медичній документації не мається можливим. Судити, чи могли вищевказані тілесні ушкодження виникнути при падінні на площині по записам в медичній документації не мається можливим. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли бути спричиненні при нанесенні ударів в ділянку голови натуральною зброєю чоловіка: якими є руки та ноги взутті у взуття. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися по відношенню до нападаючого в любому положенні, окрім того положення, при котрому ділянки тіла розташування тілесних ушкоджень були б не доступними для нанесення самих ушкоджень;
-висновком додаткової судово-мединої експертизи № 297 від 23.02.2017 року, відповідно до якої , виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку головного мозку могли виникнути за обставин та в термін , вказаних при проведенні слідчих експериментів за участю : ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ;
- протоколом огляду місця події від 09.12.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд місця події - домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2016 року, за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого остання на місцевості вказала та розповіла про обставини вчинення ОСОБА_4 даного злочину. Хід цієї процесуальної дії відображено на фототаблиці;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2016 року з фотоілюстрацією до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній на місцевості вказав та розповів про механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2016 року з фотоілюстрацією до нього, за участю ОСОБА_4 , під час якого останній на місцевості вказав та розповів про обставини вчинення ним даного злочину;
- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 09.12.2016 року , згідно якої металевий совок , визнано речовим доказом;
- протоколом огляду предмету з фототаблицею до нього від 09.12.2016 року, в ході якого було оглянуто совок, який виготовлено із металу. Рукоятка довжиною 37 см., робоча частина шириною 10 см. довжиною 14,5 см. Будь-яких маркувань та надписів на даному совку під час огляду виявлено не було. На робочій частині наявні плями від білого та чорного кольорів;
- відповідно до акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів Д-1 для направлення на примусове лікування Житомирського облнаркодиспансера від 03 січня 2017 року, ОСОБА_4 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, внаслідок вживання алкогольних напоїв. Потребує примусового лікування;
- за висновком судово-психіатричного експерта № 11-2017 від 17.01.2017 року, ОСОБА_4 , 1962 року народження, в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, внаслідок зловживання алкогольними напоями. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 10.71 міжнародноїкласифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатностіна даний час, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Майстренко в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним психічним захворюванням не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Виявляв ознаки розладу особистості та поведінки, внаслідок зловживання алкогольними напоями. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, були пролонгованими у часі, послідовними, цілеспрямованими, ситуаційно обумовленими, зв"язок з оточенням не втрачав, добре їх пам"ятає, відтворює згідно своєї версії, логічно захищається. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Суд критично відноситься до показань потерпілого ОСОБА_6 в частині того, що тілесні ушкодження йому було спричинено групою осіб, оскільки ці покази спростовуються показаннями свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_12 , а також протоколами проведення слідчих експериментів за участю вказаних осіб .
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, обвинувачений вчинив злочин , який відноситься до категорії тяжких.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецедив злочину та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп"яніння. .
Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, має непогашену та незняту судимість, за вчинення тяжкого злочину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.
При призначенні покарання суд також враховує те, що вчинення щодо потерпілого ОСОБА_9 злочину обвинуваченим ОСОБА_12 в певній мірі було спровоковано діями самого потерпілого.
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілого, який покладався з приводу покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і призначає йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що таке покарання відповідно до ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України, не вбачається.
В даному кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов .
Розмір завданої потерпілому моральної (немайнової) шкоди, останнім визначено у розмірі 50 000,0 грн. та на її обгрунтування потерпілий вказав, що завдана йому моральна шкода, полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав, у зв"язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, у погіршенні в зв"язку з цим стану його здоров"я та сну, у вимушених життевих змінах, пов"язаних з необхідністю докладання додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.
Оцінивши докази надані на підтвердження заявленого потерпілим цивільного позову, в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала. За змістом ч. 1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.
Моральну шкоду повинна відшкодувати особа, яка винна у її заподіянні (ст.1167 ЦК України).
Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Як встановлено судом, внаслідок умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, у зв"язку з чим потерпілий звернувся у лікувальний заклад, де лікарями при її огляді на тілі зафіксовані тілесні ушкодження, встановлено погіршення стану її здоров`я та призначено лікування.
Обвинувачений не заперечує самого факту заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Обвинуваченим, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнано частково. Зокрема в частині матеріальної шкоди обвинувачений визнав позов в розмірі документально підтверджених витрат , понесених потерпілим на придбання лікарських препаратів. В решті позов про стягнення матеріальної шкоди не визнав. Позов про стягнення моральної шкоди визнав частково та щодо її розміру зазначив, що з цього приводу покладаються на розсуд суду.
Отже судом встановлено факт виннуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, заподіянні шкоди потерпілому безпосередньо тим злочином, що вчинив обвинувачений.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", при вчиненні злочину кількома особами вони несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду по епізодах злочину, в яких встановлено їх спільну участь.
Відповідно до наданих потерпілим квитанцій та чеків за період з 19 жовтня 2016 року по 12 квітня 2017 року, потерпілим придбано медпрепаратів для лікування тілесних ушкоджень та відновлення стану здоров`я на загальну суму 3546,59 грн.. А тому на користь потерпілого мають бути відшкодовані витрати, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я. З наведеного вбачається, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3546,59 грн. підлягають до задоволення та вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого .
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеним потерпілим фізичним болем, моральні переживання з приводу ушкодження здоров"я, вимушених у його житті змінах, виходячи з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України та дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий та визначає розмір відшкодування моральної шкоди, тому приходить до висновку про часткове задоволення в цій частині позову і стягує на користь потерпілого з обвинуваченого 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Судові витрати у кримінальному провадженні, відсутні.
Долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання - 5 (п"ять) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, після вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Будо-Рижани Хорошівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 3546(три тисячі п"ятьсот сорок шість) грн. 59 коп. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 20 (двадцять)тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Після набрання вироком законної сили, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні: совок, який знаходиться в камері схову Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, повернути ОСОБА_10 , як власнику; сліди речовини бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів, знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Червоноармійський районний суд Житомирської області до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1