Справа 127/2653/18
Провадження 1-кс/127/1223/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного відділення Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: земелюну ділянку, загальною площею 1,29 ГА, кадастровий номер :07:006:0050, яка розташова за адресою Хмельника область, камянець Подільський район, селищна рада Приворотська, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
08.02.2018, до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 23 січня 2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3,4 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 27.01.2017 приблизно о 13:24 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами, заздалегідь склавши план своїх дій, під приводом обміну валюти, перебуваючи в приміщенні будинку побуту «Ювілейний», що розташований за адресою: місто Вінниця, проспект Коцюбинського, 58, погодив із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмін валюти у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) доларів США на 302 000 (триста дві тисячі) гривень. В подальшому ОСОБА_5 , передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 302 000 (триста дві тисячі) гривень для їх перерахунку, однак останній перерахувавши вищевказані грошові кошти, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, заради того, щоб ОСОБА_5 втратив пильність декілька разів надав йому грошові кошти, що не відповідали обумовленій сумі. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 почергово, по декілька разів кожний, здійснили повторний перерахунок грошових коштів. В подальшому ОСОБА_3 , врешті надав ОСОБА_5 раніше обумовлену суму грошових коштів, однак скориставшись неуважністю останнього, непомітно, здійснив підміну наданих ним же грошових коштів на 311 (триста одинадцять) доларів США, наступними купюрами: дві купюру номіналом по 100 доларів США та 111 купюр номіналом 1 долар США.

Реалізувавши свій злочинний умисел ОСОБА_3 , разом з наданими грошовими коштами у розмірі 302 000 гривень зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 293 000 (двісті дев`яносто три тисячі) гривень, що на момент вчинення злочину в 366 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненим у великих розмірах

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами, заздалегідь склавши план своїх дій, 22.02.2017 приблизно о 12:45 год., під приводом обміну валюти, запросив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до приміщенні кабінету № 602, що знаходиться за адресою: місто Вінниця, вулиця Київська 16. Після цього, приблизно о 13:30 год. ОСОБА_3 узгодив із ОСОБА_6 обмін грошових коштів в розмірі у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США на 756 000 (сімсот п`ятдесят шість тисяч) гривень. В подальшому, ОСОБА_3 отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, надав останньому заздалегідь наповнену сумку, в якій частково містилися грошові кошти в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, купюрами по 200 гривень, а частково аркуші паперу у вигляді купюр номіналом по 200 гривень, які являються сувенірами. Після цього, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 зосередився на перерахунку грошей, під приводом телефонного дзвінка вийшов з приміщення разом з раніше отриманими грошовими коштами та зачинив ОСОБА_7 у вищевказаному кабінеті на замок.

Реалізувавши свій злочинний умисел ОСОБА_3 , разом з отриманими грошовими коштами у розмірі 28 000 доларів США зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 738 000 (сімсот тридцять вісім тисяч) гривень, що на момент вчинення злочину в 922 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненим у особливо великих розмірах та повторно.

04 жовтня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю села Кізя, Каменець-Подільського району, Хмельницької області, громадянину України, офіційно не працюючому, з повною загальною середньою освітою, не одруженому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3,4 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

На даний час ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, можливе покарання за яке передбачеє конфіскацію майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того потерпілим ОСОБА_6 поданий цивільний позов про відшкодування завданих збитків.

З урахуванням того, що арешт на майно допускається заради подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а також враховуючи, що санкція ч.4 т. 190 КК України передбачає конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, тому орган досудового розслідування вважає, що на майно ОСОБА_3 необхідно накласти арешт.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речвоих прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів ОСОБА_3 має у власноті обєкти нерухомого майна, а саме земелюну ділянку, загальною площею 1,29 ГА, кадастровий номер :07:006:0050, яка розташова за адресою Хмельника область, камянець Подільський район, селищна рада Приворотська.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 40, 93, 100, 168, 170, 171, 237, 132, 159, 237 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Власник майна на яке слідчий просить суд накласти арешт в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що по кримінальному провадженні санкція статті передбачає конфіскацію майна, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного відділення Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного відділення Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: земелюну ділянку, загальною площею 1,29 ГА, кадастровий номер :07:006:0050, яка розташова за адресою Хмельника область, камянець Подільський район, селищна рада Приворотська.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Лівобережного відділення Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ..

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя