Справа № 521/3066/18
Номер провадження:1-м/521/31/18
У Х В А Л А
22 лютого 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою (екстрадиційний арешт) у відношенні:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ, Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2001 та 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого на території Республіки Білорусь,
В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що співробітниками УКР ГУ НП в Одеській області 29.09.2017 року, о 00:49 годин, за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 49, був затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_5 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 (співучасть у злочині), ч. 2 ст. 431 (надання неправомірної винагороди), ст. 14 (замах на злочин), ч. 4 ст. 209 (шахрайство), ч. 2 ст. 203 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфних та інших повідомлень), ч. З ст. 427 (зловживання владою або службовими повноваженнями) КК Республіки Білорусь, про що 29.09.2017 року був складений протокол затримання в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.
Постановою слідчого по особливо важливим справам ГУ по розслідуванню злочинів у сфері організованої злочинності та корупції Слідчого комітету Республіки Білорусь (далі - постановою слідчого СК) від 22.11.2016, ОСОБА_5 притягнутий в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.
Постановою слідчого СК від 22.11.2016 ОСОБА_5 оголошений у розшук.
Постановою слідчого СК від 22.11.2016, яка 23.11.2016 року була санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь, відносно ОСОБА_5 заочно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого СК від 01.03.2017 ОСОБА_5 залучений в якості обвинуваченого та йому пред`явлено нове обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 та ч. З ст. 424 КК Республіки Білорусь.
Зі ініціативою компетентних органів Республіки Білорусь, 31.03.2017 відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 внесені до міжнародної бази Інтерпол.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2017 року у відношенні ОСОБА_5 був застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, до 08.11.2017.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017 скарга захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін.
Разом з цим, до Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь надійшов запит про видачу ОСОБА_5 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачений ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 ч. З ст. 424, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 431 КК Республіки Білорусь.
З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_5 у серпні - жовтні 2016, знаходячись у м. Мінськ, отримав від ОСОБА_7 інформацію, про можливу наявність в останнього проблем з правоохоронними органами в частині можливого притягнення до кримінальної відповідальності, та його бажанням уникнути у зв`язку з цим негативних для себе наслідків.
В подальшому, ОСОБА_5 , спільно із співробітником Слідчого комітету ОСОБА_8 , з якою він перебував у близьких стосунках, прийняли рішення про вчинення активних умисних дій, які направлені на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 , не маючи наміру в дійсності вчиняти якісь дії в інтересах останнього.
Так, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_8 (яка використовувала своє службове становище для виготовлення підробних документів) переконали ОСОБА_7 про наявність відносно нього кримінальної справи та підштовхували останнього до вирішення цього питання шляхом передачі грошових коштів у розмірі 25 000 доларів США посадовим особам Слідчого комітету Республіки Білорусь через ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 частину оговореної суми, у розмірі 8 500 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд. Умисел на заволодіння 25 000 доларів США ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не довели до кінця, по незалежним від них обставинам, оскільки 19.10.2016 були затримані співробітниками міліції.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому групою осіб в особливо великому розмірі.
Крім цього, виходячи з вищевикладених обставин, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом переконання та психічного впливу, вселили ОСОБА_7 думки про бажаність, необхідність, потребу та вигідність вчинення злочину, та схилили його до дачі хабара через ОСОБА_8 посадовим особам СК, в результаті чого отримали від нього частинами 8 500 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у підбурюванні до дачі хабара у великому розмірі.
Крім цього, ОСОБА_5 , шляхом вмовлянь та обіцянки винагороди у розмірі 50 доларів США, переконав посадову особу Слідчого комітету ОСОБА_8 , з якою перебував у близьких стосунках, до зловживання службовими повноваженнями шляхом отримання інформації про фактичне місцезнаходження, приватне життя та майновий стан за допомогою автоматизованих ресурсів «Паспорт», «ДАІ-Центр» та Єдиного державного банку даних про правопорушення МВС Республіки Білорусь громадянина ОСОБА_9 , в результаті чого, ОСОБА_8 21.06.2016, 28.07.2016 та 18.08.2016, знаходячись у службових кабінетах СК, зловжила своїми службовими повноваженнями по використанню інформаційних ресурсів відомчої мережі передачі даних СК, у зв`язку з чим, умисно, незаконно отримала інформацію про приватне життя ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 .
Крім цього, ОСОБА_5 , у липні 2016 року, знаходячись на території м. Мінськ, схилив ОСОБА_8 шляхом вмовлянь та переконань, до зловживання своїми службовими повноваженнями, в результаті чого ОСОБА_8 21.07.2016, будучи слідчим, вчинила ряд незаконних дія для отримання інформації про телефонні з`єднання номерів телефонів, наданих ОСОБА_5 .
Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_5 , відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. З ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 163 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.
Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.
У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_5 на території України раніше не судимий, з питань набуття громадянства України, з питань оформлення дозволу на постійне проживання а також з клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в
Україні не звертався, паспортом громадянина України не документувався, стан здоров`я задовільний.
В матеріалах запиту про видачу містяться відомості щодо ухилення ОСОБА_5 від правоохоронних органів Республіки Білорусь.
Так, ОСОБА_5 був затриманий 18.10.2016 у м. Мінськ за безпосередньо виниклою підозрою у вчиненні злочину, однак постанова про його затримання органом дізнання не виносилась. В ході допиту, ОСОБА_5 визнав провину, давав правдиві покази та приймав участь в оперативному експерименті, сприяв виявленню інших злочинів, викривав інших учасників злочину. Також ОСОБА_5 являвся за викликом до слідчого, мав постійне місце проживання у м. Мінськ, мав постійне місце роботи та двох малолітніх дітей на утриманні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, до нього не був застосований запобіжний захід, а лише 21.10.2016 відібрано письмове зобов`язання являтися за викликом до органу ВС.
Проте, вже за місяць ОСОБА_5 покинув територію Республіки Білорусь, у зв`язку з чим, 22.11.2016 оголошений у розшук.
Таким чином, на теперішній час існують ризики, що ОСОБА_5 , з метою уникнення видачі та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь, знаходячись на свободі, спробує переховуватись, тобто існує ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Білорусь сер. НОМЕР_1 від 02.08.2016.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від
06.11.2017 у відношенні ОСОБА_5 застосований екстрадиційний арешт.
Генеральною прокуратурою України 15.12.2017 прийнято рішення про видачу ОСОБА_5 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності. Вказане рішення 19.12.2017 вручено ОСОБА_5 під розписку та оскаржено останнім.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від
14.02.2018 скарга ОСОБА_5 на рішення Генеральної прокуратури України про його видачу до Республіки Білорусь залишена без задоволення.
Таким чином, підстав для звільнення ОСОБА_5 з-під варти, а також для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземній державі, відповідно до ст. 585 КПК України не встановлено, обставини, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_5 та забезпечення у подальшому його видачу відсутні.
На підставі викладених обставин, прокурор у своєму клопотанні та в ході судового розгляду просив визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_5 з метою екстрадиції обґрунтованим, мотивуючи клопотання тим, що він скоїв злочин на території Р. Білорусь і підлягає екстрадиції.
Захисник в ході судового розгляду не заперечував проти задоволення клопотання прокурора за умови наявності в матеріалах екстрадиційної перевірки необхідних матеріалів.
Затриманий в ході судового засідання відмовився від надання будь яких пояснень щодо поданого прокурором подання.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника та затриманого, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Зазначене клопотання було розглянуто Малиновським судом м. Одеси та винесено ухвалу про застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_5 до вирішення питання про його видачу і фактичної передачі компетентним органам Р. Білорусь.
Таким чином підстави для екстрадиційного арешту слідчим суддею перевірені і їм дана оцінка в ухвалі суду.
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами Р. Білорусь за скоєння низки злочинів на території республіки. Жодних соціальних зв`язків в Україні не має (відсутні місце проживання та реєстрація, не працевлаштований), знаходиться у міждержавному розшуку.
Метою і підставами застосування слідчим суддею подальшого тримання особи під вартою в рамках екстрадиційного арешту ОСОБА_5 є: запобігання спробам ухилитись від суду та від відбування покарання.
З урахуванням викладених обставин, вважаю, що на даний час є всі достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою (екстрадиційним арештом) з метою подальшої його екстрадиції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 - задовольнити.
Визнати достатніми наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)», до вирішення питання про його екстрадицію і фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.
Копію ухвали направити в ДУ «ОУ ВП (№21)».
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1