УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/1290/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК Кураїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,
освіта середня, не одруженого, проживаючого

АДРЕСА_1 , раніше судимого, засуджено
- за ч. 1 ст. 125 КК України 100 годин громадських робіт,
- за ч. 2ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 22.07.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 2015 р.) зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі з 26.07.2016 р. по 22.09.2016 року.
Продовжено засудженому дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 діб до 03.12.2017 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Речові докази: три килими та мобільний телефон «BRAVIS RAY» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишено потерпілій ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Nokia 1200» ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 - залишено потерпілій ОСОБА_10
в с т а н о в и л а:
Судом встановлено, що 25 лютого 2016 року близько 10 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку за адресою АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, вирішив умисно спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під час суперечки підійшов до ОСОБА_8 та лівою рукою схватив її за правий плечовий суглоб та почав силоміць тримати. Після цього ОСОБА_7 схватив її за волосся та став тягнути, коли з волосся хустинка спала на плечі, став тягнути хустинкою за шию. Далі, кулаком правої руки наніс два удари в ділянку грудини, після чого декілька ударів по лівому вусі. Потім до будинку зайшов ОСОБА_11 , який виштовхав ОСОБА_7 , з будинку, після чого суперечка закінчилась.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на верхньо-зовнішній поверхні правого плечового суглоба в проекції середньої частини грудини, які належать до легких тілесних ушкоджень.
25 лютого 2016 року близько 16 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку за адресою АДРЕСА_1 , вирішив умисно таємно викрасти три килими.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , впевнившись, що поблизу нікого немає та за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу зайшов до однієї із кімнат та таємно викрав килим коричневого кольору вартістю 645 гривень. Потім зайшов до зали та таємно викрав килим синього кольору вартістю 552 гривні та килим вишневого кольору вартістю 428 гривень.
ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1625 гривень.
09.05.2016 року близько 18 години ОСОБА_7 перебуваючи поряд будинку АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вирішив спричинити їй тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 яка стояла на порозі біля вхідних дверей до будинку, умисно кулаком наніс один удар в область обличчя, та ще один удар в область лівого плеча, після цього потерпіла ОСОБА_12 вирвалася від неправомірних дій останнього, вибігла з двору вказаного будинку.
Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 222 від 11.05.2016р., потерпілій ОСОБА_12 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, синця на задній поверхні лівого плечового суглоба, які належать до легких тілесних ушкоджень.
27.05.2016 року близько 18 години ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вирішив умисно відкрито заволодіти майном своєї матері ОСОБА_8 , а саме її мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , - ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні кухні указаного будинку, де на той час також знаходилась його матір ОСОБА_13 підійшов до останньої та відкрито, без застосування насильства, витягнув із зовнішньої лівої кишені халата, який був одягнений на ній, її мобільний телефон «Bravis Ray» вартістю 258 гривень в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якої було 13 гривень. Після чого ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 296 гривень.
21.06.2016 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вирішив умисно відкрито заволодіти майном ОСОБА_12 , а саме її мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , - ОСОБА_7 зайшов до кімнати зазначеного будинку, де на той час знаходилась ОСОБА_12 , яка лежала на дивані, та підійшовши до стільця, який стояв поряд із указаним диваном, відкрито, без застосування насильства, взяв зі стільця її мобільний телефон марки «Nokia 1200» вартістю 105 гри. в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн.
Після чого ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 130 гривень.
20.07.2017 року близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території подвір`я по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли на протязі тривалого часу, під час конфлікту зі і своєю матір`ю ОСОБА_8 , вирішив умисно спричинити тілесні ушкодження останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 під час конфлікту підійшов до своєї матері ОСОБА_8 та наніс їй один удар долонею правої руки по лівій стороні обличчя, від чого із носа побігла кров. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_8 , схопив її обома руками за плечі та притулив спиною до стіни веранди, та далі наніс один удар кулаком правої руки по лівій частині обличчя останньої. В подальшому, без відриву у часі, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком руки у потиличну ділянку голови зліва, після чого наніс іще один удар кулаком руки у потиличну ділянку голови справа.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 351 від 25.07.2017 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока з переходом на акулову ділянку та щоку, на потилиці зліва та справа, на внутрішній поверхні лівого плеча в середній частині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, вказує на суворість призначеного йому покарання.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно призначив йому покарання яке пов`язано з позбавленням волі, просить його змінити.
Також вказує, що судом не вірно зараховано йому строк тримання під вартою відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а зокрема не враховано строк з 26.07.2016 року по 13.05.2017 року, оскільки цей період він знаходився у слідчому ізоляторі.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Покарання ОСОБА_7 на думку колегії суддів призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.
Судом першої інстанції було враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, обставини що обтяжують його покарання: рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо особи похилого віку, вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що ОСОБА_7 призначено покарання в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, він вчинив злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкий, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, що негативно характеризує обвинуваченого, як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості не вбачає.
Погоджується колегія суддів і з тим, що строк відбування покарання ОСОБА_7 суд врахував з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України - 22.07.2017. Окрім того, враховано і те, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбутого покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 26.07.2016 по 22.09.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішуючи питання про зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, судом першої інстанції було вірно враховано положення ч.5 ст.72 КК України в редакції згідно із ЗУ № 838-19 від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а також зміни, внесені згідно із ЗУ №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», які діяли на момент прийняття судом першої інстанції рішення за висунутим ОСОБА_7 обвинуваченням.
Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування ОСОБА_7 за ч.5 ст.72 КК (з урахуванням змін до вказаної статті, що набрали чинності 21.06.2017) у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.07.2017 по день набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Період з 22.09.2016 року по 09.03.2017 року ОСОБА_7 відбував покарання 5 місяців 15 днів арешту призначене йому за вироком Новоград -Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2016 року, яке він відбув 09.03.2017 року та був звільнений за відбуттям строку арешту, а тому цей період, в розумінні положень ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» не є попереднім ув`язненням та не може враховуватись у даному кримінальному провадженні.
Отже, у апеляційного суду відсутні будь-які підстави для перерахунку вказаного апелянтом в апеляційній скарзі строку, оскільки ОСОБА_7 відбував покарання за вироком суду в іншому кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року щодо нього - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: