Справа № 153/303/17
Провадження №11-кп/772/1145/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000032 від 27.01.2017 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Білашки Тальнівського району Черкаської області, проживаючу по АДРЕСА_1 , непрацюючу, з середньою спеціальною освітою, громадянку України, раніше неодноразово судиму, востаннє: 20.04.2016 Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 13.06.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково у розмірі двох років одного місяця позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 20.04.2016.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково у розмірі одного місяця позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2016.
Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в ред. ЗУ №838- VIII від 26.11.2015, яка діяла на момент затримання, зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту її затримання до дня набрання цим вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту її затримання 27 січня 2017року.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.
Судом визнано доведеним, що 27.01.2017 близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_7 проходила біля двоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , де в цей час у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку. З метою реалізації свого злочинного наміру, керуючись жагою наживи, маючи корисливий мотив, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і що вона діє таємно, ОСОБА_7 відчинила ворота, зайшла на подвір`я та підійшла до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_9 , де в шухляді тумбочки знайшла ключ від квартири, яким відчинила двері і проникла всередину. Перебуваючи на другому поверсі квартири, ОСОБА_7 з метою подальшого викрадення, зібрала окремі речі, що належали ОСОБА_9 і знаходилися в її кімнаті, та помістила їх до зеленого поліетиленового пакету, а саме: барсетку чорного кольору «Brad Ford», планшет «Pixus pley three 3G» (8GВ), ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартість яких згідно висновку експерта №171 від 14.02.2017 становить 473 гривень та 2081,50 гривень відповідно, а також шкіряні гаманці коричневого і чорного кольору, мобільний телефон «Bravis», які матеріальної цінності не представляють. Після цього ОСОБА_7 зайшла до сусідньої кімнати з метою викрадення іншого майна, однак була виявлена мешканцями цієї квартири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходились у вказаній кімнаті. ОСОБА_7 усвідомлюючи, що її злочинні дії викриті, з метою втечі побігла в напрямку виходу з квартири, де у веранді залишила пакет з вказаним майном, яке мала намір викрасти, однак одразу на місці вчинення злочину була затримана мешканцями квартири ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тобто ОСОБА_7 не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, призначити менш суворе покарання. Апелянт просить врахувати її тяжкі життєві обставини, а саме втрату чоловіка та сина, хворобу, відсутність роботи. Вказує, що визнає вину у вчиненні злочинів, кається, готова нести відповідальність, однак призначена міра покарання є надто сувора.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду на відповідність вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за встановлених районним судом обставин, викладених у вироку, ніким з учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченою не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції, врахував, відповідно до ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не стала, і знову вчинила умисний злочин проти власності в період іспитового строку,обставини, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують її покарання, зокрема її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих обставин.
Також судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 71 КК України вірно визначено остаточне покарання з урахуванням попередніх вироків.
Доводи обвинуваченої про те, що судом першої інстанції не були враховані її тяжкі життєві обставини, апеляційний суд не бере до уваги з огляду на той факт, що вони не можуть слугувати виправданням неодноразового вчинення обвинуваченою умисних злочинів проти власності, які завдають матеріальних збитків іншим особам, з метою покращення її матеріального становища.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції враховані усі встановлені в сукупності обставини кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченої, з урахуванням вимог ст.ст. 50 та 65 КК України, призначено обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованої статті, яке є необхідним для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нею нових злочинів.

Колегія суддів не виявила істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, а тому вважає, що постановлений по справі вирок щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: