Справа № 466/9004/15-к
пр.№ 1-в/464/287/17
У Х В А Л А
03 листопада 2017 року м.Львів
Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
а також прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові клопотання старшого інспектора Сихівського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:
інспектор органу пробації звернувся до суду із клопотанням про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його у місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, покликаючись на те, що він за час перебування на обліку систематично порушував обов*язки, покладені на його судом, та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а відтак не бажає стати на шлях виправлення.

Заслухавши інспектора органу пробації та прокурора, які просять клопотання задоволити, засудженого в заперечення такого, який просить врахувати, що страждає хронічним захворюванням, хоч офіційно не працює, однак підробляє на будівництві, та в нього на утриманні є неповнолітні діти, одна з яких хворіє, оглянувши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 4 листопада 2015 року /справа №466/9004/15-к/ ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначено покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_5 протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки. У відповідності до ст.76 Кримінального кодексу України зобов*язано ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти про зміну місця проживання та періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

За ч.1 ст.165 Кримінального-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а у даному випадку ОСОБА_5 - з 4 листопада 2015 року.
Згідно із ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України засудженого, який не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє для відбування призначеного покарання. Аналогічне передбачено ст.166 Кримінального-виконавчого кодексу України.
Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у Сихівському районному секторі Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та за неявку на реєстрацію 15 лютого 2016 року, 21 березня 2016 року, 6 червня 2016 року та 4 липня 2016 року орган виконання покарань звертався до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Натомість ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 7 вересня 2016 року /справа №464/5868/16-к/ у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції відмовлено з підстав передчасного висновку інспектора про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Разом з тим після згаданої ухвали суду та надання засудженому можливості довести своє виправлення та сумлінну поведінку засуджений 7 разів не з*явився на реєстрацію 3 січня 2017 року, 6 червня 2017 року, 19 червня 2017 року, 3 липня 2017 року, 17 липня 2017 року, 7 серпня 2017 року, 21 серпня 2017 року. З цих приводів у засудженого відібрано письмові пояснення та винесено застереження у вигляді письмових попереджень.

Крім цього Цікало 4 рази притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУАП 30 вересня 2016 року, 26 жовтня 2016 року, 21 січня 2017 року, 23 квітня 2017 року.

Поведінка засудженого ОСОБА_5 , який неодноразово не з*являвся на реєстрацію та не виконував покладені на нього вироком суду обов*язки, систематичне вчинення адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Вказане є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання. Отже подання належно обґрунтоване, від так підлягає до задоволення.
Щодо доводів засудженого ОСОБА_5 про наявність на його утриманні дітей, одна з яких хворіє, неофіційного підробітку у червні-вересні 2017 року у м.Стебник на будівництві та перебування з перервами з 4 вересня 2016 року по 23 листопада 2016 року на лікуванні в КУ ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр», то такі не можуть бути поважними причинами для невиконання покладених на нього обов*язків щодо реєстрації, а тим більше причинами вчинення адміністративних правопорушень. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 неодноразово попереджався про недопустимість згаданої поведінки та направлення його в місця позбавлення волі.
На підставі ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України, ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України та керуючись ст.ст.369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
клопотання задоволити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 4 листопада 2015 року, та направити останнього для відбування покарання, призначеного вказаним вироком у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівським районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1