Справа № 214/4425/17
1-кп/214/658/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне

провадження № 0001528 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, з професійно технічною освітою, маючої на утриманні малолітню дитину, раніше судимої: 19.09.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу 850 грн.; згідно ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2017 року штраф в сумі 850 грн., призначений за вироком від 19.09.2016 року замінено на громадські роботи у вигляді 50 годин, які відпрацьовані 11 липня 2017 року; 28 липня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,79 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 липня 2017 року залишено без змін, на підставі п. В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 року» ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 липня 2017 року, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою, 19.09.2016 року судом Саксаганського району м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, 15.05.2017 року судом Саксаганського району м. Кривого Рогу у відношенні ОСОБА_4 за вироком від 19.09.2016 року винесена ухвала про зміну штрафу у розмірі 850 гривень на громадські роботи у вигляді 50 годин, але на шлях виправлення не стала та в період відбуття громадських робіт знову вчинила злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , повторно, 12.06.2017 року приблизно о 02.16 годин, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти 304» за адресою вул. В.Великого (Мелешкіна) 51-А, що в Саксаганському районі м.Кривий Ріг, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом та обернення його на свою користь, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_6 , під привидом зробити телефонний дзвінок, попрохала у останнього мобільний телефон «LENOVO К 5», будучи введеним в оману про правдивість намірів ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 мобільний телефон «LENOVO К 5», вартістю 3000,00 гривень. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи при собі мобільний телефон «LENOVO К 5», зникла, обернувши майно, яким вона заволоділа шахрайським шляхом, на свою користь. Своїми шахрайськими діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3000,00 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, з показань обвинуваченої вбачається, що вона 12 червня 2017 року, вчинила заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Обставини справи, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачена вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченої містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

У судовому засіданні при обговоренні питання про застосування амністії, обвинувачена заявила клопотання про застосування до неї амністії, тобто не заперечує проти застосування до неї амністії.

Обговорюючи питання про застосування до обвинуваченої амністії суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного та додаткового покарання.

На підставі ст. 1 пункту «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 6 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як передбачено ст. 10 України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, застосування амністії не допускається, якщо засуджений заперечує проти цього.

Як передбачено ст.. 13 Закону України «Про амністію в 2016 році», дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним законної сили включно.

Злочин, передбачений ст. 190 ч.2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є умисним, відноситься згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, вчинений 12 червня 2017 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлена батьківських прав. Крім того, ОСОБА_4 не заперечує проти застосування амністії.

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин
ОСОБА_4 була засуджена 19.09.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2017 року штраф в сумі 850 грн., призначений за вироком від 19.09.2016 року, було замінено на громадські роботи у вигляді 50 годин, які нею були відпрацьовані 11 липня 2017 року. Таким чином, покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 відбула 11 липня 2017 року, умисний злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 по даній справі, був вчинений нею до повного відбуття покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2016 року, а саме 12 червня 2017 року. Тому до ОСОБА_4 амністія, у відповідності до вимог ст. ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», застосована бути не може.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: мобільний телефон «LENOVO К 5» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; диск з відеозаписом залишити на зберіганні в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді ДВОХ (2) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік ШІСТЬ (6) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання обвинуваченій обчислювати з моменту оголошення вироку.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: мобільний телефон «LENOVO К 5» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; диск з відеозаписом залишити на зберіганні в матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін особисте зобов`язання.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1