Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1819/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_4
представника установи виконання
покарань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному провадженні з Копичинською ВК №112 в залі суду в селищі Гусятин клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році» (ст. 2 Закону), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 12.05.2016 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; 22.06.2016 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст. ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Засудженого: 26.12.2016 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, якому до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 22.06.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, якому ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2017 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.09.2016 року по 12.09.2016 року, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -
06 листопада 2017 року захисник засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування клопотання посилається на те, що він підпадає під дію статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» як особа, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.
Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 26.12.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано до покарання призначеного за вказаним вироком невідбуте покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 22.06.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року у виді штрафу виконувати самостійно.

Засуджений ОСОБА_6 за вищевказаним вироком суду відбуває покарання в державній установі «Копичинська виправна колонія №112».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 , підтримали клопотання, просили застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році".

Представник адміністрації державної установи «Копичинська ВК №112» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не підпадає під дію вищевказаного Закону.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_6 був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Суд, заслухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації державної установи «Копичинська ВК №112» та думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого № 16-Ю-17 в їх сукупності, вважає що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Згідно статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Згідно статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", зокрема і до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 26.12.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано до покарання призначеного за вказаним вироком невідбуте покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 22.06.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишений без змін.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 26.05.2017 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині вироку Бучацькото районною суду Тернопільської області від 26.12.2016 року, зазначивши, «зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.09.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі».

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2017 року засудженому зараховано в строк відбування покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 26.12.2016 року строк попереднього увязнення з 09.09.2016 року по 12.04.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Як вбачається з копії довідки №238, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 12.06.2015 року, ОСОБА_6 як солдат 28 травня 2015 року був призваний в Збройні Сили України вищевказаним військовим комісаріатом на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Копією довідки №4368, виданої військовою частиною польової пошти НОМЕР_1 м. Сєвєродонецьк 19 липня 2015 року підтверджено, що ОСОБА_6 як солдат в період з 03 липня 2015 року і на час видачі вказаної довідки брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_6 , затвердженої виконуючим обов`язки начальника державної установи «Копичинська ВК №112» від 15.11.2017 року, засуджений відбув передбачену ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» 1/2 частину призначеного судом строку покарання 19.11.2017 року.

Проте, як вбачається із вищевказаних вироків та з врахуванням ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 537, 539, 392 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1