Справа № 212/5219/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000226 від 24.04.2015 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу.

Обвинувачений заперечував з приводу продовження дії запобіжного заходу.

Захисник заявила про можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав того, що стороною обвинувачення не доведені ризики та обвинувачений тривалий час перебуває під арештом.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим рішення у справі «Власов проти Росії», пункт 104, від 12 червня 2008 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я і те, що він не працює, не має тісних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, має постійне місце реєстрації та проживання, суд приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання обвинуваченого забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово з носінням електронного засобу контролю, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, а саме до 16 березня 2018 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 , залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобо в`язань.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав ОСОБА_3

«____»________2018