Справа № 373/2368/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № №0001041, №00000012 та №00000005 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.04.2017 за ч. 1 ст. 309 КК до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., судимість за яким не погашена, відносно якого запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не обиралися,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 та ч. 3 ст.185 та ч. 2 ст. 389 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 11.11.2017 близько 10:30 год., прибув на автомобілі ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його матері на АДРЕСА_2 . Перебуваючи поблизу домогосподарства № 6, що належить ОСОБА_5 , зайшов на подвір`я та перевірив наявність у помешканні господарів, подзвонивши у дзвінок вхідних дверей. Не дочекавшись відповіді на вхідний дзвінок від господарів помешкання, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та його ніхто не бачить, проник через не замкнені ворота до гаража звідки викрав кутову шліфувальну машинку «DWT WS 08-125» та зарядний пристрій марки «Електрон-М, 6А». З місця події зник, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд, продавши їх невідомим особам на базарі.

Такими діями завдав збитків потерпілому ОСОБА_5 на суму 1 352 грн. 99 коп., що підтверджується висновком експерта №4/2323 від 28.11.2017.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно 11.11.2017 близько 10:30 год., прибув на автомобілі, що належить його матері на АДРЕСА_2 . Перебуваючи поблизу домогосподарства № 6 зайшов на подвір`я проник через не замкнені ворота до гаража звідки викрав кутову шліфувальну машинку та зарядний пристрій. З місця події зник, а викрадені речі продав на недільному базарі невідомим особам.

Потерпілий ОСОБА_5 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являв, цивільного позову на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявляв, просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи засудженим за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 27.04.2017 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу не відбув цього покарання. Відповідно до ухвали цього ж суду від 27.10.2017 покарання у виді штрафу було замінено засудженому на 50 годин громадських робіт. Незважаючи на те, що ОСОБА_4 був обізнаний та ознайомлений з умовами відбування такого виду покарання, діючи умисно, з прямим умислом, з метою ухилення від відбуванню покарання у виді громадських робіт у період з листопада по грудень 2017 року не відбув таке покарання у повному обсязі, не виконавши відповідні роботи в цеху «Багоустрій» КП «Переяслав-Хмельницьке ВУКГ».

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт в цеху «Благоустрій» КП «Переяслав-Хмельницьке ВУКГ», відбувши лише 4 дні, оскільки за станом здоров`я не міг виконувати будь-яку фізичну роботу.

Окрім того, ОСОБА_4 06.11.2017 у період часу між 13:00 год. та 14:00 год., прибув на автомобілі ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його матері на вул. Дощову в м. Переяслав-Хмельницький. Перебуваючи поблизу домогосподарства № 11, що належить ОСОБА_6 , зайшов на подвір`я цього домоволодіння з боку городу. Дійшовши до тильного боку будинку, помітив там рулон металевої сітки «Рабиця». Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх ніхто не бачить викрав вказаний рулон металевої сітки з подвір`я, відтягнувши його до автомобіля на якому приїхав. Завантаживши викрадене в багажник автомобіля з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, здавши його в металобрухт.

Такими діями завдав збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 357 грн. 19 коп., що підтверджується висновком експерта №8/52 від 22.01.2018.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, показав суду, що дійсно 06.11.2017 прибув на автомобілі, що належить його матері на АДРЕСА_3 . Перебуваючи поблизу домогосподарства № 11 зайшов на подвір`я звідки викрав рулон металевої сітки. З місця події зник, а викрадені речі здав в металобрухт. Точно обставин вчинення не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`являв, цивільного позову на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявляв, просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено і є зрозумілим.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення; за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно суд не може визнати правильним і кваліфікує його дії за ч. 1 ст.185 КК України, оскільки така кваліфікуюча ознака як повторність в суді належними та допустимими доказами не доведена. Обвинувальний акт жодних посилань на повторність вчинення крадіжки не містить.

ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2014 до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України йому було встановлено іспитовий строк за цим вироком 2 роки. Отже, 18.05.2016 він в силу ст. 89 КК України вважався не судимим за цим вироком.

Судимість ОСОБА_4 за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.04.2017 за ч. 1 ст. 309 КК до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 185 КК України і ознаки повторності не встановлює. Вчинення ним інкримінованих злочинів після постановлення вироку в попередній справі свідчить про наявність рецидиву злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування обвинувачений давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинив нові злочини, маючи судимість за умисний злочин.

Судом встановлено, що на день вчинення нового злочину ОСОБА_4 мав одну не погашену та не зняту судимість: за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.04.2017 за ч. 1 ст. 309 КК до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., покарання за яким йому було замінено на громадські роботи. У зв`язку з невідбуттям громадських робіт його дії кваліфіковані як злочин за ч. 2 ст. 389 КК України.

За таких підстав йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів, без застосування правил призначення покарання за сукупністю вироків.

Передбачені ст. 70 КК України правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 389, ч.1 та ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, позицію потерпілих, які не мають будь-яких претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі без встановлення іспитового строку.

Цивільних позовів по справі не заявлено. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді взяття під варту, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дня взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.

Речові докази: відсутні.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1