Справа № 357/7424/17
1-кп/357/166/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому провадженні в залі суду № 3 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні № 0002052 від 19.04.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, освіта вища, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, ідентифікаційний код НОМЕР_1 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 скоїла хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а саме:

обвинувачена ОСОБА_4 18.04.2017 року близько 09 години 40 хв. забігла до приміщення Білоцерківського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг)в АДРЕСА_2 по місцю знаходження на робочому місці потерпілої ОСОБА_6 та її колег по роботі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 де діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, реалізуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку та зневагу існуючим у суспільстві правилами і нормам поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в громадському місці, з хуліганських мотивів, безпричинно почала висловлюватись в сторону потерпілої ОСОБА_6 нецензурною лайкою та наносити їй тілесні ушкодження, а саме схопила правою рукою потерпілу за волосся голови та один раз вдарила її головою об кришку робочого столу, а також лівою рукою нанесла потерпілій два удари по потилиці.

Продовжуючи свої протиправні хуліганські дії ОСОБА_4 користуючись тим, що потерпіла намагається уникнути бійки, продовжуючи свій злочинний умисел до кінця, продовжила тягати потерпілу за волосся, переміщуючись до виходу із даного приміщення. Перебуваючи біля вхідних дверей вказаного приміщення та продовжуючи свої хуліганські дії, ігноруючи зауваження присутніх на її хуліганські дії, ОСОБА_4 тримаючи потерпілу за волосся голови, один раз вдарила її головою та шиєю об коробку дверей, а також правою рукою нанесла потерпілій два удари по потилиці.

В результаті таких хуліганських дій обвинуваченої ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Окрім цього, внаслідок вищевказаних незаконних дій обвинуваченої ОСОБА_4 з 09 години40 хв. по 10 годину 40 хв. 18.04.2017 року було припинено роботу Білоцерківського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

На підставі ч. 2 ст.469 КПК України в судовому провадженні суду була надана угода про визнання винуватості від 09 січня 2018 року укладена між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_3 обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 4 ст.469 КПК України може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 будучи уповноваженою відповідно до ст. 37 КПК України за письмовою згодою на це потерпілою ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 468,469,470,472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та вибачилась перед потерпілою в судовому засіданні. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот), неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, та що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

В судовому засіданні ОСОБА_4 надала суду письмову заяву про звільнення її від призначеного судом покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році" , оскільки вона має двоє неповнолітніх дітей, проти чого не заперечують інші учасники судового провадження.

Відповідно до п. в),ч.1,ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності даним Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до наданих суду копій свідоцтв про народження дітей обвинувачена має синів: ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому, враховуючи вище наведені обставини, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 вище вказаний Закон.

Керуючись ст. ст. 314, 468,469,470,473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 січня 2018 року укладена між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002052 від 19.04.2017 року відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 296 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот), неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.в),ч.1,ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році" ".

Речовий доказ- повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,