УХВАЛА
26 грудня 2017 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з зазначеною ухвалою 29.08.2015 року проведено обшук з вилученням всіх документів щодо проведення аукціону по здійсненню продажу об`єкта спільної власності територіальних гроа, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1133,9кв.м.
Заявник зазначає, що підстави, які слідчий суддя брав до уваги на момент винесення ухвали про накладання арешту на майно не мають актуальності, тому відпадає потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до наказу начальника управління обласної ради з майнових відносин від 23.11.2016 року №177 скасовано наказ управління обласної ради з майнових відносин від 19.08.2015 року №117 «Про укладання договору купівлі-продажу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1133,9кв.м.
Слідчий в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання клопотання повідомлявся належним чином.
Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву у якій просила розглядати клопотання за її відсутністю.
Розглянувши клопотання Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради про скасування арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до п. 1 Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 3 червня 2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи те, що посадові особи Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради не визнані у встановленому законом порядку особами, щодо яких може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не вручалося повідомлення про підозру, вважаю що існують підстави для скасування арешту майна.
Керуючись ст.170, 173,174 КПК Країни, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Управління обласної ради з майнових відносин Одеської обласної ради про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: