Дата документу 14.11.2017 Справа № 554/1313/17
Провадження №1-кс/554/6170/2017
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеною скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що в провадженні прокуратури Полтавської області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження № 0000024, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2016 року за ознаками ч.2 ст.365 КК України. Постановою слідчого від 29.06.2017 року зазначене кримінальне провадження було закрито. З постановою про закриття кримінального провадження він не згоден та просить постанову скасувати з наступних підстав : у постанові зазначено, що засудженим зі слів свідків ніхто тілесні ушкодження не спричиняв, але на той час він не був засудженим, вироку відносно нього не було; слідчим взято до уваги лише свідчення працівників Кременчуцького ІТТ та працівників невідомого батальйону, які були в балаклавах, які дали неправдиві показання; 11.02.2016 року у нього та в інших затриманих були судові засіданні, на яких вони повідомили про нанесення тілесних ушкоджень, але медичні працівники не зафіксували синці та живі рани на тілі, бо їх негласно попросили працівники ІТТ, щоб у подальшому експерт міг на власний розсуд чи розсуд слідчого приховати чи змінити тяжкість злочину.

У судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали, вважали, що досудове розслідування проведено однобоко, без дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, не взяті до уваги покази потерпілих, що потягло за собою прийняття незаконної та передчасної постанови, яка підлягає скасуванню.

Прокурор зі скаргою не погодився та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що слідчим у кримінальному провадженні були проведенні всі необхідні та процесуальні дії, зібрані докази, їм дана належна юридична оцінка та прийнята законна та вмотивована постанова про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Статтею 13 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).

У статті 84 КПК України зазначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

У судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.365 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2016 року за №0000024, що підтверджується витягом з кримінального провадження ( арк..крим.пров.1 т.1).

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 від 29.06.2017 року вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні працівників поліції ГУНП в Полтавській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України ( арк..крим.пров.175-180 т.2).

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_6 , копію постанови про закриття кримінального провадження він не отримував.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо отримання ним копії постанови, а тому суд вважає, що заявник не пропустив строк звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Як зазначив слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування не було встановлено фактів перевищення службових повноважень.

В рамках досудового розслідування були допитані співробітники ІТТ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, які показали, що тілесні ушкодження арештованим ніхто не спричиняв, та медичні працівники, які надавали медичну допомогу арештованим.

ОСОБА_6 в обґрунтування скарги посилається на те, що йому були заподіяні тілесні ушкодження, а висновок слідчого не базується на об`єктивних доказах.

Разом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 11.02.2016 року ( арк..крим.пров.12 т.1), останній зазначав, що 11.02.2016 року в камеру, де він утримувався в ІТТ Кременчуцького ВП , зайшло декілька чоловіків в балаклавах, які нанесли йому та іншим затриманим тілесні ушкодження гумовим кийком.

Згідно з висновком експерта № 157 від 11.02.2016 року ( арк..юкрим.пров.20-21 т.1) у ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої третини правої лопатки, з переривчастого характеру просвітлення в центрі, синця передньої поверхні правого стегна та правої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень., які утворилися в результаті травмую чого впливу тупого, твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що не виключає можливості утворення його в результаті удару рукою, стиснутою в кулак, ногою, чи подібними до них тупим, твердим предметом. Не виключається можливість утворення ушкоджень внаслідок навмисного ударяння частиною тіла об тупий твердий предмет. Тілесних ушкоджень, які б були характерні для утворення їх в результаті нанесення ударів гумовим кийком, не виявлено.

Легкі тілесні ушкодження також вбули виявлені у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які надавали відповідні пояснення під час досудового розслідування.

За участю ОСОБА_6 був проведений слідчий експеримент що підтверджується відповідним протоколом від 12.05.2017 року, згідно з яким потерпілий розповів та показав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень та механізм їх спричинення (арк..крим.пров.161-164 т.2).

Але згідно з висновком експерта № 414 від 19.05.2017 року ( арк.крим.пров.167-168 т.2) покази ОСОБА_6 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту 12.05.2017 року, не відповідають об`єктивним судово-медичним даним, згідно висновку експерта № 157 від 12.02.2016 року, а саме - за характером, локалізацією та механізмом утворення виявлених у нього тілесних ушкоджень, відповідно не відповідають і кількості спричинених травмуючих дій ( ударів).

Крім того, доводи скарги про те, що постанова є упередженою та незаконною, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких саме) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Враховуючи зібрані і перевірені всі матеріали, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено повно, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Слідчим надано обґрунтовану юридичну оцінку обставинам у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, проведено інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог ст.110 КПК України.

Керуючись ст..ст. 303,306,307,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1