Кобеляцький районний суд Полтавської області
Вирок Іменем України

03 березня 2010 року Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця і уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, військозобов*язаного, одруженого, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого Кобеляцьким районним судом Полтавської області:

1). 22.06.1998 р. за ч. 2 ст. 140 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

2). 11.01.2000 р. за ч. 2 ст. 140 ст. 43 КК України до 2 років шести місяців позбавлення волі;

3). 30.07.2002 р. за ст. ст. 15, 185, ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 3-х місяців позбавлення волі.

Звільнився 03.06.2006 р. по відбуттю строку покарання, за ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Близько 16-ї год. 20 липня 2009 року на вул. Пролетарській в м. Кобеляки Полтавської області підсудний ОСОБА_4 під час сварки на грунті особистих неприязних відносин кілька разів ударив руками і почали потерпілого ОСОБА_3 , завдавши йому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, рану в правій надбрівній області на рівні зовнішнього кута, синці на віках лівого ока, на спинці носу, на віках правого ока, у виличній області зліва, на внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, на внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, травматичний надлом коронок 1-го та 2-го зубів нижньої щелепи справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровья.

Підсудний ОСОБА_4 вину свою не визнав і дав суду показання, що ОСОБА_3 він не бив, навпаки, ОСОБА_5 схопив його за праву руку і намагався її викрутити, він вивернувся і зачепив ОСОБА_3 , який упав.

Однак винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним злочину повністю підтверджується слідуючими доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що 20.07.2009 р. під час сварки ОСОБА_4 побив його, завдавши тілесні ушкодження; показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про те, що вони бачили побитого ОСОБА_3 , який їм розповів, що його побив ОСОБА_4 ; висновком судово-медичної експертизи про те, що у ОСОБА_3 виявлена закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рана в правій надбрівній області на рівні зовнішнього кута, синці на віках лівого ока, на спинці носу, на віках правого ока, у виличній області зліва, на внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, на внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, травматичний надлом коронок 1-го та 2-го зубів нижньої щелепи справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розгляд здоров`я ( а.с. 29-30);

показаннями судмедексперта ОСОБА_8 , яка підтвердила правильність складеного нею висновку судово-медичної експертизи.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає винність підсудного ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 125 КК України правильною, як заподіяння потерпілому ОСОБА_9 умисних легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

До таких висновків суд приходить зі слідуючих підстав.

Винність підсудного ОСОБА_4 доведена показаннями потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , у яких вони дали стабільні показання відносно заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час сварки, висновком судово-медичної експертизи та показаннями судмедексперта ОСОБА_8 .

Тому, суд критично розцінює показання підсудного ОСОБА_4 , як особи, яка намагається уникнути відповідальності за скоєний злочин, як спосіб його захисту, а також суд критично розцінює показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , як осіб, зацікавлених в уникненні ОСОБА_4 відповідальності за скоєне ним діяння, та на яких ОСОБА_4 не вказував працівникам міліції, крім ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , під час проведення перевірки заяви ОСОБА_3 .

При обранні підсудному ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер і суспільну небезпеку скоєного ним злочину.

Разом із тим, суд приймає до уваги, що підсудний ОСОБА_4 має на своєму утриманні троє неповнолітніх дітей, обставини, за яких він скоїв даний злочин, попередню поведінку потерпілого ОСОБА_3 , та його думку про несуворе покарання і знаходить обрати йому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню. Підлягає задоволенню цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1095,52 грн. витрат, понесених на лікування ОСОБА_3 (а.с. 43 ).

При визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить із намірів, із якими діяв заподіював шкоди, його майнового і сімейного стану, ступеню, глибини і тривалості фізичних, моральних та психічних страждань потерпілого ОСОБА_3 , обставин справи та відповідно до ст. 1167 ЦК України визначає розмір моральної шкоди у 2000 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним за 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді підписки про невиїзд.

Стягти із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 1095, 52 грн. та моральної шкоди 2000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд протягом п`ятнадцати діб з моменту його проголошення.

Суддя