справа № 216/1291/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2001 року народження, працює АМКР, начальником технічного відділу, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
28.12.2016 року о 18 годин 00 хвилин водій ОСОБА_4 , в темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів та вантажу, рухався в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по мокрому асфальтному покриттю проїжджій частині дороги вул. Кобилянського з боку вул. Пісочна, в напрямку пр. Миру.
Рухаючись по зазначеній проїжджій частині автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 , наближаючись до регульованого світлофором перехрестя вул. Кобилянського, вул. Тарасової. Світлофорні об`єкти, на даному перехресті, обладнані електронним табло відліку часу, яке дозволяє водіям по мірі наближення до перехрестя завчасно обирати режим руху керованих ТЗ, щоб виконати вимоги сигналів світлофору.
В момент наближення автомобіля обвинуваченого до перехрестя, попереду автомобіля, проїзну частину дороги вул. Кобилянського, за регульованим світлофором перехрестям з права наліво по ходу руху автомобіля, переходив пішохід ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та рухалася в темпі похідного кроку не змінюючи темп та напрямок свого руху.
Водій ОСОБА_4 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , що наближалася до смуги руху керованого ним автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, та не зупинив керований ним автомобіль, для того щоб надати можливість перейти дорогу, та уникнути наїзду на пішохода, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п. п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- «12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, на регульованому світлофором перехресті по вул. Кобилянського у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_4 , допустив наїзд керованого ним автомобіля, на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в невстановленому для цього місці, не по пішохідному переходу, в темпі похідного кроку не змінюючи напрямок та темп свого руху.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 був травмований. Відповідно до висновку експерта №265 від 23.02.2017 року, отримав наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в верхньої третині, забійна-рвана рана лобної області, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду пояснив, що 28.12.2016 року, близько 18-00 год., в темний час доби, він рухався на своєму автомобілі марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі по вул. Кобилянського в напрямку пр. Миру. Асфальтне покриття дороги було мокрим. Під`їжджаючи до перехрестя вулиць Кобилянського-Тарасової, перед самим автомобілем, за межами пішохідного переходу близько 15 м., побачив потерпілого, що був одягнутий в темний одяг та переходив проїжджу частину дороги. В зв`язку з тим, що потерпілого помітив за надто пізно, не встиг вжити заходів для недопущення наїзду на пішохода. В наслідок чого здійснив наїзд на потерпілого, який через це отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 28.12.2016 року, близько 18-00 год. він вийшов з маршрутного таксі і почав переходити дорогу по вул. Кобилянського м. Кривого Рогу. Дорогу переходив за декілька метрів від світлофора, який встановлено на перехресті вказаної вулиці. Перед тим як переходити проїжджу частину переконався, що не має ніяких автомобілів які рухаються по проїжджій частини, як тільки розпочавши переходити дорогу, на нього здійснив наїзд автомобіль яким кермував обвинувачений по справі. Зазначає, що на момент ДТП він перебував в стані алкогольного сп`яніння та в наслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами, зокрема:
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.12.2016 року, схемою та фототаблицею до нього де зафіксовано обставини, за яких 28.12.2016 року відбулося ДТП, локалізація пошкоджень транспортного засобу та встановлено місце розташування автомобіля який скоїв ДТП та напрямок руху зазначеного транспортного засобу. (а. с. 8-17);
Висновком судово-медичної експертизи №265 від 16 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в верхньої третині, який за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби) та забійно-рвана рана обличчя, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 7 діб але не менше 21 доби). Дані ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) які могли мати як обмежену так і необмежену травмуючу поверхню, що могло бути при механізмі дорожньо-транспортної пригоди, при наїзді автомобіля, який рухався. (а. с. 41-44)
Протоколом проведення слідчого експерименту, схемою та фототаблицею до нього від 14.03.2017 року, проведений за участю потерпілого, на якому останні вказав на обставини за яких відбулось ДТП. (а. с.45-53)
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
В силу вимог ст. ст. 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного доведена.
Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, частково відшкодував потерпілому заподіяну шкоду ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали кримінального провадження дослідивши докази у їх сукупності, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у нарколога та психіатра не числиться те, що основним безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який вчинений обвинуваченим є безпека руху та експлуатація транспорту з додатковим обов`язковим об`єктом здоров`я особи, те що прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у обвинуваченого не було; та те, що протиправними необережними діями обвинуваченого завдано шкоду здоров`ю ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе з застосуванням стосовно нього покарання у виді та в межах санкцій частини статті КК України, у саме накладення штрафу.
Крім цього, судом береться до уваги і та обставина, що обвинувачений звернувся до суду з заявою про звільнення його від покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні знаходиться дитина, якій на день набрання чинності цим Законом не виповнилось 18 років.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.10.2001 року обвинувачений являється батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. в) ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році", звільняються від кримінальної відповідальності особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
А тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного за цим вироком покарання.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3 400 грн.) три тисячі чотириста гривень.
На підставі п. в) статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1