Номер провадження № 11-кп/785/168/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сарата Одеської області, українця, громадянина України, з середньою неповною освітою, не одруженого, працюючого у ЧП „Ромстар; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення ,-

встановила

Оскаржуваною ухвалою суду ОСОБА_7 визнано звільненим від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення за наступних обставин:

12.09.2013 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на західній околиці с. Світлодолинське Саратського району Одеської області, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, від яких останній упав на землю, після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс ще 2-3 удари в область обличчя ОСОБА_9 , який знаходився в лежачому положенні.

У результаті побиття, згідно висновку судово-медичної експертизи №161 від 28 серпня 2013 року ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців правого ока з переходом на праву виличну дугу, за правою вушною раковиною, в проекції правого скронеподібного відростка; саден в лобовій області зліва, саден тіла, лівого плеча та передпліччя, лівого променевого суглоба, які не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм відповідно п.2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

З`ясувавши, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, а також впевнившись у добровільності їх позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України , суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

В подальшому, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , заявленого ним в ході судового розгляду справи про закриття кримінального провадження з підстав яка на його думку прирівнюється до відмови від обвинувачення і має наслідком закриття провадження, а також прийнявши до уваги думку прокурора, який підтримав клопотання обвинуваченого, суд погодився з думкою сторін та своєю ухвалою від 10.12.2013 року закрив кримінальне провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

На вищевказану ухвалу суду, заступником прокурора Одеської області ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, порушив питання про скасування ухвали та направлення справи на новий судовий розгляд.

Вважає, що прокурор, який підтримував обвинувачення, висловив свою думку про можливість закриття кримінального провадження всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки ст.340 КПК України, на яку послався суд при прийнятті рішення, передбачена лише можливість відмови прокурора від обвинувачення та підтримання в подальшому потерпілим обвинувачення, на підставах, викладених у зазначеній статі.

Крім того послався на те, що суд безпідставно долучив до матеріалів справи заяву матері потерпілого про небажання її сина прибути у судове засідання оскільки з матеріалів справи не вбачається, на підставі якої процесуальної дії ця заява була долучена до матеріалів справи.

Оскільки прокурор не відмовлявся від обвинувачення, а потерпілий не просив закривати провадження, підстави для прийняття рішення про закриття провадження у суду були відсутні та прийнятим рішенням були порушені права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги; обвинуваченого, який прохав залишити апеляцію без задоволення, а рішення суду без зміни, однак в судових дебатах визнав обгрунтованими доводи апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та повернення справи на судовий розгляд до суду першої інстанції за наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду судом зазначеного обвинувального акту, судом приймалися заходи, передбачені ст.135 КПК України стосовно виклику у судові засідання потерпілого ОСОБА_9 на 14.11.2013 року, 19.11.2013 року, 26.11.2013 року та 10.12.2013 року, шляхом направлення та вручення судових повісток безпосередньо його матері ОСОБА_10 .

З поданої до суду ОСОБА_10 заяви (а.с.77) вбачається, що після неодноразового отримання нею судових повісток, вона у телефонному режимі повідомляла свого сина про необхідність явки у судові засідання, однак останній не бажав з`являтися до суду.

Твердження матері потерпілого про небажання прибуття її сина у судові засідання, окрім зазначених у заяві даних нічим не підтверджено, а заяви потерпілого про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Зазначене свідчить про те, що на час отримання судових повісток, потерпілий ОСОБА_9 був відсутній за місцем мешкання на протязі тривалого часу, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.138 КПК України, може свідчити про поважні причини неприбуття потерпілого на виклик до суду.

Разом з тим, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису, судом взагалі не була оголошена заява матері потерпілого, на яку послався суд при прийнятті зазначеного рішення.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо порушення права потерпілого на участь у судовому засіданні, яке передбачене у ст.56 КПК України, оскільки суд не мав у наявності даних про належний виклик потерпілого, а зазначені в заяві його матері обставини судом не були належним чином перевірені, та суд безпідставно послався на зазначені у заяві обставини.

Такі порушення закону, у відповідності до ст.ст.409, 412,415 КПК України є істотними порушеннями та тягнуть за собою скасування ухвали суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що у відповідності до вимог ст.340 КПК України, передбачено право прокурора на відмову від підтримання обвинувачення, яке надає в подальшому право на підтримання обвинувачення безпосередньо потерпілим.

Кримінальним процесуальним Кодексом України не передбачено право потерпілого на відмову від обвинувачення, а лише передбачено право на примирення і укладання угоди про примирення на усіх стадіях кримінального провадження. Таким чином, норма ч.6 ст.340 КПК України, яка дає підстави на закриття кримінального провадження, може бути застосована лише у випадку підтримання обвинувачення безпосередньо потерпілим.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

При новому судовому розгляді необхідно усунути вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, повно, всебічно і об`єктивно розглянути справу і прийняти законне, обгрунтоване і справедливе рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,-

ухвалила

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження скасувати.

Матеріали кримінального провадження за №0000354 від 13.08.2013 року відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню його у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - повернути до Саратського районного суду Одеської області та призначити новий розгляд, іншим складом суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала є остаточною та скарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 .