Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-3267ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що засудженим

не дотримано положень пунктів 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги до суду касаційної інстанції (у межах повноважень цього суду, встановлених у ст. 436 КПК).
Вказуючи на незаконність рішень судів першої й апеляційної інстанції, засуджений

у касаційній скарзі не посилається на конкретну підставу з передбачених ч. 1

ст. 438 КПК для їх зміни чи скасування, а також не наводить обґрунтування незаконності цих судових рішень відповідно до положень статей 370, 412-414, КПК у їх взаємозв`язку. Натомість він посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі взагалі не зазначено, у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а такожякі конкретнодоводи апеляційної скарги засудженого у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином

не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого не містить вимог до суду касаційної інстанції відповідно до повноважень цього суду, передбачених ст. 436 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд,
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3