Справа № 495/4168/17
№ провадження 1-кп/495/238/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
22 грудня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002099 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Р.Молдова, молдованина, громадянина Молдови, освіта неповна середня, не одруженого, до арешту працював за наймом будівельником, раніше не судимого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. ст. 186 ч.1, 187 ч. 1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2015 року о 17 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи неповнолітнім, умисно, з корисливих мотивів та прямим умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, знаючи і розуміючи, що його дії будуть помічені, знаходячись по АДРЕСА_2 , підійшов до двох неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час розмови з останніми словесно змусив їх дістати своє майно.

Після виконання неповнолітніми його вимог, обвинувачений ОСОБА_3 шляхом ривку з рук останніх, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «LenovoS 820», білого кольору, вартістю 2775 грн. та майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме золотим ланцюжком та хрестиком, загальною вагою 15 гр., 585 проби, вартістю 500 грн. за 1 гр., усього вартістю 7500 грн.

Після чого з місця скоєння правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 зник, розпорядившись майном потерпілих на свій розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальний збиток сукупною вартістю 10275 грн.

Далі обвинувачений ОСОБА_3 , будучи неповнолітнім, продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись на території Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу, по вул. Сонячна, № 4, м. Білгород-Дністровський Одеської області, 13.10.2015 приблизно о 13 годині 30 хвилин, побачив неповнолітнього ОСОБА_8 з мобільним телефоном у руці та ланцюжком на шиї. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 з корисливих мотивів, виник злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів та прямим умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, знаючи і розуміючи, що його дії будуть помічені підійшовши до ОСОБА_8 розпочав розмову, під час котрої зажадав передачі йому майна ОСОБА_8 , але зустрівши опір, спочатку наніс ОСОБА_8 декілька ударів долонями по обличчю, спричинивши останньому фізичний біль, точну кількість ударів, під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, після чого шляхом погрози застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у погрозі застосування ножа, який обвинувачений ОСОБА_3 дістав з кишені та підніс до тулуба ОСОБА_8 , змусив потерпілого ОСОБА_8 виконати його вимоги та передати своє майно.

Приймаючи погрозу застосування насилля як реальну, потерпілий ОСОБА_8 передав обвинуваченому ОСОБА_3 своє майно, а саме: мобільний телефон «iPhone 5s», білого кольору, вартістю 8700 грн. з сим карткою оператора мобільного зв`язку «МТС України», вартістю 15 грн; на рахунку котрій знаходилось - 14 грн., та під час передачі майна потерпілий ОСОБА_8 втік.

Обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном ОСОБА_9 на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на сукупну суму 8729 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 провину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого, допитом законного представника неповнолітнього потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати, в подальшому скоювати правопорушення не буде.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що коли вони з ОСОБА_6 знаходились по вул. Леніна, напроти будинку № 56, м. Білгород-Дністровський Одеської області, до них підійшов ОСОБА_3 та під час розмови з ними словесно змусив їх дістати своє майно.

Після того як вони виконали його вимоги, обвинувачений ОСОБА_3 шляхом ривку з руки, відкрито заволодів його майном, а саме золотим ланцюжком та хрестиком.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 пояснила, що після скоєного її дитина була сильно налякала і як він пояснив, що злякався обвинуваченого тому виконав його вимоги.

Після оголошеної перерви у судовому засідання, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 надала до суду заяву, відповідно до якої просить призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він вибачився, розкаявся та повністю відшкодував спричинену шкоду.

Від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 також до суду надана заява, відповідно до якої просить провести судові засідання за його відсутність, при визначені покарання ОСОБА_3 визначити міру покарання не пов`язаною з позбавленням волі, ніяких претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. /л.с. 144/

Від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 до суду також надійшла заява, відповідно до якої просить суд судові засідання проводити за його відсутність, ОСОБА_3 строго не карати, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним ОСОБА_3 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікує його дії:

- за ст.186 ч. 1 КК України відкрите викрадання чужого майна /грабіж/;

- за ст. 187 ч.1 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, скоєння правопорушення у неповнолітньому віці, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування потерпілим завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він на час скоєння правопорушень був неповнолітнім, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, не одруженого, до арешту працював за наймом будівельником, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував шкоду потерпілим, потерпілі претензій майнового характеру до нього не мають, просять суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно досудової доповіді, складеної 11.12.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонном відділом з питань пробації відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе у винятковому порядку. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального порушення /робота з психологом органу пробації, для оформлення паспорту, робота з фахівцем із соціальної роботи з суб`єктами пробації, участь у соціально виховних та соціально профілактичних заходах/.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 провину в скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, вчинив злочини в неповнолітньому віці, потерпілі не мають до нього претензій майнового характеру, просять його строго не карати, бажає стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 187 ч.1 КК України.

Так, приписами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Окрім того, положеннями п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 року передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 06 травня 2017 року.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у розмірі 15000 грн. закрити, на підставі ст. 206 ч. 3 ЦПК України, у зв`язку із відмовою законного представника неповнолітнього потерпілого від цивільного позову, оскільки вона не має матеріальних претензій до обвинуваченого, так як шкода їй повністю відшкодована.

Цивільний позов ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 майнової шкоди у розмірі 10000 грн. залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства у зв`язку із заявою законного представника неповнолітнього потерпілого, що всі вимоги майнового характеру він буде вирішувати в цивільному судочинстві.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч.1, 187 ч.1 КК України і на підставі санкції даних статей призначити покарання:

- за ст. 186 ч. 1 КК України у в виді 1 року позбавлення волі;

- за ст. 187 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченому шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у в виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення тримання його під вартою як запобіжний захід з 06.05.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - закрити, на підставі ст. 206 ч. 3 ЦПК України.

Цивільний позов ОСОБА_13 залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 06 травня 2017 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ