25.01.2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурораОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001122 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у відповідно ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 09.11.2017 року близько 19-00 год. спільно з ОСОБА_5 перебували за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , спільно вживали спиртні напої.

Так, будучи невдоволеним поведінкою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наніс йому один удар долонею правої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_5 вибіг до подвір`я та на протязі декількох секунд повернувся до приміщення будинку тримаючи в руках дерев`яну палицю невеликих розмірів, не вчиняючи будь-яких активних протиправних дій відносно ОСОБА_4 , при цьому у грубій формі висловлював в його адресу словесні погрози.

В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сформованих у зв`язку з словесною суперечкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ОСОБА_4 виник прямий умисел спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання у ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи настання даного результату ОСОБА_4 діючи умисно, знаходячись в протилежному кінці кімнати на відстані близько трьох метрів від ОСОБА_5 , почергово, по одному, піднімаючи з підлоги три дерев`яні поліна котрими, тримаючи у правій руці кожне, безперервно, по одному жбурнув в область голови останнього чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 178/Д - 2017 р у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснивши, що 08.11.2017 року перебуваючи у сестри ОСОБА_6 в гостях за адресою: АДРЕСА_2 , на протязі дня разом з співмешканцем сестри ОСОБА_5 вживали разом спиртні напої. 09.11.2017 року в першій половині дня з ОСОБА_5 продовжили вживати пиво. Того ж дня біля 19-00 години у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 , знаходячись в протилежному кінці кімнати на відстані від ОСОБА_5 , який рухався в його сторону з дерев`яною палкою, Шабатура почергово по одному, піднімаючи з підлоги три дерев`яні поліна котрими жбурнув в область голови Жугану, розбивши обличчя. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що дуже жалкує, що так сталось та щиро розкаюється у вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 09.11.2017 року перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_4 вживали спиртні напої. Того ж дня у вечорі нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , після чого останній в нього щось кинув і попав в обличчя. Після отриманих тілесних ушкоджень погано пам`ятає ті поді. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пробачив за те що він зробив, але вважає, що останній повинен понести покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винного.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає наведені вище докази достовірними, допустимими та достатніми для висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфіковано правильно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття, а також і самі обставини конфлікту, що стався між обвинуваченим і потерпілим, а саме провокуючу поведінку останнього, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спровокував конфлікт.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь небезпеки вчиненого, те, що вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується по місцю проживання посередньо.

Перелічені вище пом`якшуючі покарання обставини суд визнає такими, що у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому, беручи до уваги ці обставини та враховуючи наведені дані про особу винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази по даному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1