Справа № 755/8920/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005535 від 20 квітня 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-07.07.2016 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 20.04.2017 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Перова, 28, зустрівся з ОСОБА_5 , який мав намір обміняти за вигідним курсом 75 000 доларів США на українські гривні. Після чого, ОСОБА_7 сів до салону автомобілю марки «Тойота Кемрі», де знаходився потерпілий ОСОБА_5 . При цьому домовився, що ОСОБА_5 спочатку дасть лише частину грошових коштів для обміну, а в подальшому після обміну першої частини віддасть іншу частину грошових коштів від суми 75 000 доларів США.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 представляючись працівником «Промінвестбанку», та створюючи у потерпілого ОСОБА_5 враження про дійсність проведення операцій з обміну валют у вказаному банку, запропонував останньому свою допомогу в обміні валюти. ОСОБА_5 , будучи введеним в оману та впевненим в порядності ОСОБА_7 , погодився скористатися допомогою останнього.

У подальшому, потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні, автомобіля марки «Тойота Кемрі», будучи введеним в оману щодо дійсності намірів ОСОБА_7 для обміну з доларів США на українські гривні, добровільно передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5800 доларів США, що приблизно за офіційним курсом Національного банку України становить 154860 гривень. Отримавши в руки вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_7 , не маючи наміру та будь-якої можливості здійснити такий обмін грошових коштів, повідомив ОСОБА_5 про те, що проведе обмін грошових коштів у «Промінвестбанку», який розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 28 та повернувшись віддасть йому українські гривні, вийшов з салону автомобіля, направився в бік «Промінвестбанку» та пройшов повз відділення вказаного банку.

Після цього, ОСОБА_7 намагався з місця вчинення злочину зникнути, однак був затриманий працівниками поліції.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість за ч. 2 ст. 190 КК України не визнав повністю та, даючи покази суду, зазначив, що в середині квітня 2017 року він домовився із працівницею «Промінвестбанку» на ім`я ОСОБА_8 бути помічником касиру охоронцем, без офіційного працевлаштування із заробітком 600 грн. на день. А він в свою чергу найняв ОСОБА_9 . Тобто ОСОБА_10 мала перераховувати та перевіряти кошти, а він здійснювати обмін. Їх робочим місцем було визначено автомобіль ВАЗ 2107, який стояв біля Промінвестбанку по бульвару ОСОБА_11 .
В день його затримання ОСОБА_8 повідомила, що очікується обмін 75 000 дол. США. Під`їхали чоловіки на автомобілі Кемрі вони із ОСОБА_10 сіли на заднє сидіння та ОСОБА_10 почала перевіряти та перераховувати долари що були із чоловіками. ОСОБА_12 він вийшов та пішов за гривнями, після чого через деякий час він був затриманий. Показав суду, що долари які були у нього вилучені йому підкинули, а потерпілого взагалі не було в автомобілі.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що йому необхідно було обміняти 75 000 дол. США та він знайшов оголошення про обмін через Інтернет. Через занадто гарний курс у нього виникли сумніви, тому він повідомив своїх знайомих з поліції та попросив поїхати із ним. Він зателефонував з приводу обміну та жінка на ім`я ОСОБА_8 повідомила, що по приїзду на бул. ОСОБА_11 до них підійдуть працівники банку щодо обміну. Так і відбулось, до них в автомобіль сіли дівчина та чоловік, який назвався охоронцем ОСОБА_13 . Він передав лише 5800 для обміну та обвинувачений вийшов з грошима. Потерпілий не бачив як ОСОБА_7 виходив, але коли він подивився на гроші, то їх не було та не було охоронця. Умови обміну були саме такими, оскільки ОСОБА_7 із дівчиною прийшли без грошей та мали піти їх обміняти в банк. Потім, після затримання ОСОБА_14 йому повернули вказані грошові кошти про що він написав розписку.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала суду, що із ОСОБА_7 вона пропрацювала три дня і їх затримали. Співбесіду із нею проводив ОСОБА_7 , який назвався ОСОБА_13 , також він з нею розраховувався щодня.
В день затримання до них під`їхали клієнти та запропонували здійснити обмін в приміщенні банку, але ОСОБА_7 запропонував обміняти гроші частинами. ОСОБА_7 взяв гроші та пішов в сторону «Промінвестбанку», а вона лишилась в автомобілі. Потім клієнти почали хвилюватись, просили її зателефонувати ОСОБА_14 , що вона і робила проте він не брав слухавку. Коли ОСОБА_14 пішов вона бачила другу частину грошей (пакет із доларами) та ці гроші вона не перераховувала. Потім їх затримали.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав суду, що до їх відділу надійшла інформація щодо шахрайства під час обміну із валютою, тому вони поїхали разом із потерпілим на обмін грошей. До них в автомобіль сіли чоловік та жінка та вони сказали що обміну в приміщенні банку не відбудеться, а все буде проходити у приміщенні автомобіля. Потерпілий відрахував якусь суму коштів, після чого ОСОБА_7 вийшов із вказаного автомобіля, а жінка лишилась. Фактично із рук в руки гроші ніхто не передавав. Але мова йшла про обмін частинами та ОСОБА_14 взявши долари США мав принести гривні. Коли вони зрозуміли, що мають справу із шахраями вказаних осіб було затримано.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав суду, що був понятим під час обшуку ОСОБА_7 . Під час огляду його речей був знайдений пакет із грошима, це були долари США, скільки пригадати не зміг. Зазначив що йому та іншому понятому давали для ознайомлення протокол огляду місця події, він із ним ознайомився та підписав. Цей протоколом також підписав ОСОБА_7 та проти його огляду не заперечував.
Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Згідно витягу з кримінального провадження №0005535, 20 квітня 2017 року до ЄРДР внесено повідомлення про злочин за ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року слідчий Дніпровського УП ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 провели огляд місцевості біля будівлі Промінвестбанку по бульвару Перова в м. Києві де виявлено ОСОБА_7 , в сумці якого в чорному пакеті виявлено та вилучено 57 купюр по 100 доларів США та 2 купюри по 50 доларів США та два мобільні телефони (т. 1 а.с.162-164);
Заява ОСОБА_7 , згідно якої він дозволяє працівникам поліції оглянути автомобіль ВАЗ 2107, днз. НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 161);
Відповідно до протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року слідчий Дніпровського УП ОСОБА_17 в присутності понятих проведений огляд автомобіля марки ВАЗ 2107, днз. НОМЕР_1 та складена фото таблиця на якій зафіксований загальний вигляд ОСОБА_14 , його сумка, грошові кошти, загальний вигляд автомобіля, телефони (т. 1 а.с. 165-171).
Складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.04.2017 року (т. 1 а.с. 172).
Відповідно до протоколу огляду вилучених речей від 20.04.2017 року, при розпакуванні експертного пакету виявлено грошові кошти в розмірі 5800 доларів США (т. 1 а.с.173-184).
Вказані грошові кошти відповідно до постанови від 20.04.2017 року визнані речовими доказами та передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 185).
Згідно розписки ОСОБА_5 отримав від слідчого 5800 доларів США (т. 1 а.с. 186).
Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 21.04.2017 року автомобіль марки ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 , страхові поліси та ключі визнані речовими доказами (т. 1 а.с. 187).
Відповідно до протоколу огляду вилучених речей від 21.04.2017 року слідчий Дніпровського УП ОСОБА_19 було оглянуто аркуш зошита в клітинку з номерами мобільних телефонів (т.1 а.с. 188-192).
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінивши досліджені докази з точки зору належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, виходячи з наступного.
Так, оцінюючи фактичні дані, які містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , суд вважає їх по своїй суті послідовними та правдивими. З вказаних показань підтверджується причетність обвинуваченого, який безпосередньо домовлявся із свідком ОСОБА_10 та наймав її на роботу, при цьому називався іншим ім`ям дійсно ОСОБА_7 .
Оцінюючи доводи захисту та самого обвинуваченого, що ОСОБА_7 до вказаного злочину не причетний, особу ОСОБА_8 не встановлено, захисник також звертав увагу, що участь оперативних працівників які приїхали разом із потерпілим фактично відбулось у поза процесуальний спосіб, та фактично мало місце підбурювання до злочину. Також суду не були надані та досліджені грошові кошти які були вилучені у обвинуваченого під час затримання суд прийшов до наступних висновків.
Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (див. зазначене рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», п. 38; з метою протиставлення див. ухвалу від 7 вересня 2008 р. щодо неприйнятності справи «Юрофінаком» проти Франції», № 58753/00).
Як встановлено в судовому засіданні, з показів потерпілого та свідків, ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок та домовився про обмін валюти із жінкою на ім`я ОСОБА_8 , він та працівники оперативного підрозділу не заперечували, що спільно прибули на обмін валюти, до них підійшов чоловік який назвався ОСОБА_13 та дівчина касир, які повідомили що обмін буде здійснюватись в автомобілі, а не в приміщенні банку. Про порядок та умови обміну повідомив саме ОСОБА_7 .
За таких умов, судом встановлено, що ані потерпілий, ані працівники оперативного підрозділу, роль яких в рамках цього кримінального провадження суду є незрозумілою не були підбурювачами.
Стосовно грошових коштів, які були визнані речовими доказами та не були оглянуті під час розгляду справи у суді, оскільки були передані потерпілому під розписку та він їх витратив, суд вважає, що факт передачі та подальшого вилучення цих грошових коштів саме у обвинуваченого було встановлено показами потерпілого, свідків ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_16 , який був залучений в якості понятого під час їх вилучення протоколом огляду місця події від 20.04.2017 року.
Стосовно зауваження захисника що стороною обвинувачення не перевірено доводів обвинуваченого про причетність працівниці ОСОБА_20 на ім`я ОСОБА_8 , то суд зазначає що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Крім того жодних клопотань з цього приводу сторонами кримінального провадження суду не подавалось.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
До показів ОСОБА_7 , що він мав намір здійснити цей обмін валют, суд ставиться критично. Оскільки як вже було встановлено, ОСОБА_7 назвався іншим ім`ям, а саме ОСОБА_13 , його версію, що він виконував функції охоронця та був уповноваженим посадовою особою банку здійснювати підбір кадрів та виплачувати їм зарплату (щодо домовленостей із свідком ОСОБА_10 ), а також що їх робочим місцем було визначено автомобіль марки ВАЗ 2107 суд вважає неспроможною.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.190 КК України, що вказаний злочин відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Пом`якшуючих покарання обставин передбачених ст. 66 КК України та обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_7 не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків для потерпілого, особу обвинуваченого, який вчинив умисний корисливий злочин під час іспитового строку, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_7 до покарання у виді реального позбавлення волі, та не знаходить підстав для застосування щодо нього положень ст.75, ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Долю грошових коштів, а саме 5800 доларів США (а.с.185-186) суд не вирішує, оскільки вони згідно показів потерпілого вже ним витрачені.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 20 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, тобто з 20 квітня 2017 року.
Речові докази: планшетку з бланками та ультрафіолетову лампу для перевірки грошових купюр знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1