Ухвала іменем україни 18 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 29 березня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

в с т а н о в и л а:

вироком Маневицького районного суду Волинської області

від 14 лютого 2017 року затверджено угоду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК та призначено покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі статей 71, 72 КК за сукупністю вироків до покарання за цим вироком приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2012 року у виді штрафу в розмірі

12000 грн., яке визначено виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 29 березня

2017 року на підставі п. 2 ч. 4 ст. 394, ч. 1 ст. 309 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Доводи прокурора щодо незаконності ухвали апеляційного суду є безпідставними.

Статтею 394 КПК визначено особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, зокрема, у п. 2 ч. 4 ст. 394 цього Кодексу зазначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши, що апеляційну скаргу подано на вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з інших підстав, ніж визначені у п. 2 ч. 4

ст. 394 КПК (тобто з підстав, з яких це рішення не може бути оскарженим), апеляційний суд вірно відмовив у відкритті провадження.
Отже, ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області

від 29 березня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3