Справа № 592/6973/17
Провадження № 1-кп/592/126/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0001616, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою суду продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 по 11.03.2018 р. Вказує, що ризики не зменшились, обвинувачений може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків, яких ще не допитано. Зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вказували що ризики на даний час зменшилися.
Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвалою суду від 11.01.2018 р. продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_5 по 11.03.2018 року включно.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) від 20.05.2010 р. (пункт 36) зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26.07.2001 р.).
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що на даному етапі судового розгляду продовжують існувати ризики, передбачені пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу і на даній стадії судового розгляду не зменшилися.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, наявна ймовірність того, що перебуваючи на свободі він зможе переховуватися від суду побоюючись можливого покарання, що вказує на існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У кримінальному провадженні не досліджені письмові докази по справі.
Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України суд враховує: дані про особу обвинуваченого, репутацію, а саме ОСОБА_8 офіційно не працював, проживав з пасинком та трьома неповнолітніми дітьми, мати яких покинула на нього і які на даний час перебувають під опікою держави.
Вказані факти дають достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та не буде запобігати ризику, визначену у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити по 27.04.2018 року включно.
За наведених підстав доводи обвинуваченого та захисника про відсутність ризиків не знайшли свого підтвердження, тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд вважає необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» строком по 27 квітня 2018 року включно.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

головуючий ОСОБА_1
судді ОСОБА_2

ОСОБА_3