У Х В А Л А
15.09.2017 Справа №607/6521/17

Провадження № 1-кс/607/6977/2017
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 27 березня 2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності розмірами по ? відповідно належить суб`єктам: ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження, з метою забезпечення збереження об`єкту кримінально протиправного посягання, тобто речового доказу та запобігання можливості його відчуження.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак слідчим у клопотання про арешт майна не вказано підстави відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання не доведено можливість використання майна, про арешт якого клопоче слідчий, як доказу у вказаному кримінальному провадженні, хоча як вбачається з клопотання, слідчий просить накласти арешт на вказане майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), а тому приходить до переконання, що слідчим не доведено необхідності такого арешту.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 93, 100, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1