Справа № 283/1577/17
провадження №1-кп/283/172/2017
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
23 жовтня 2017 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1
з секретарем судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000584 від 12.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Житомирської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не інваліда, не працюючого, не судимого,

в скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року близько 20-ї години, обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території садиби за місцем свого проживання, на ґрунті неприязних стосунків, наніс один удар правим кулаком по обличчю свого батька ОСОБА_4 , від чого останній схилився до землі.

В результаті нанесення тілесних ушкоджень потерпілому спричинено синці обличчя, що відноситься до легкого ступеню тяжкості без короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України визнав в повному обсязі, показавши, що 11 липня 2017 року дійсно в подвір`ї власного будинку завдав удару своєму батьку, а після того як той схилився до землі, наніс ще кілька ударів по спині, при цьому мотивів своєї поведінки назвати не зміг, не виключає, що це стало наслідком вживання ним алкогольних напоїв та тривалих неприязних стосунків з батьком. Розкаюється у вчиненому.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт завдання йому удару правим кулаком по обличчю, після чого подальших подій не пам`ятає. Дана подія сталася внаслідок висловлювання претензій з його сторони в бік обвинуваченого з приводу способу життя, який останній обрав. Висловив думку про необхідність понесення будь-якого покарання обвинуваченим.

Перевірка показань обвинуваченого в судовому засіданні, їх аналіз і співставлення з іншими доказами, в тому числі і матеріалами провадження підтверджує винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №151 від 13.07.2017 року у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, можливо за обставин і в час вказані потерпілим. Потерпілому було завдано не менше 1 травмуючої дії.

З даних слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 23.08.2017 року під час складення якого вона детально та послідовно відтворила обставини та механізм нанесення обвинуваченим удару правим кулаком в обличчя ОСОБА_4 .

Дані докази в їх сукупності, свідчать про доведеність стороною обвинувачення своєї позиції в провадженні.

На підставі наведеного, з врахуванням принципу змагальності, суд приходить до висновку щодо винності ОСОБА_5 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 125 ч. 1 КК України.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття. Обтяжує його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину проти особи похилого віку.

Призначаючи вид і міру покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, характер відносин між сторонами та їх вік, те, що обвинувачений ніде не працює, суд приймає рішення про покарання в межах санкції даної статті у виді громадських робіт.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування амністії щодо нього, про що надав відповідну письмову заяву.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, зокрема осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Разом з тим, згідно п. «д» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які мають одного чи обох батьків понад 70 років або визнаних інвалідами першої групи і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих батьків. Зважаючи на те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 спрямований проти здоров`я його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , клопотання про застосування амністії не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: