УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01. 09. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання та тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання та тримання під вартою.

Відповідно до вимог поданої скарги, як подана в порядку ст. 206 КПК України, скаржник просив слідчого суддю визнати затримання ОСОБА_4 , який був затриманий 31. 08. 2017 року працівниками НАБУ у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001569 від 19.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, незаконним та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
У судовому засіданні затриманий ОСОБА_4 та його захисник подану скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі та просили про її задоволення.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував, посилаючись на ті підстави, що затримання проводилося згідно з п.3 ч.1 ст. 208 КПК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі лише у випадку, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Встановлено, що 31.08.2017 о 15 годині 08 хвилин ОСОБА_4 фактично затримано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вбачається, що затримана особа обіймає посаду судді Ленінського районного суду м. Полтави.
Згідно ст. 208 КПК України особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 482 КПК України затримання судді чи утримання його під вартою чи арештом здійснюється за згодою Вищої ради правосуддя.
Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Суддя, затриманий за підозрою у вчиненні діяння, за яке встановлена кримінальна відповідальність, повинен бути негайно звільнений після з`ясування його особи, за винятком:
- якщо Вищою радою правосуддя надано згоду на затримання судді у зв`язку з таким діянням;
- затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, якщо таке затримання є необхідним для попередження вчинення злочину, відвернення чи попередження наслідків злочину або забезпечення збереження доказів цього злочину. Суддя має бути негайно звільнений, якщо мета такого затримання (попередження вчинення злочину, відвернення чи попередження наслідків злочину або забезпечення збереження доказів цього злочину) досягнута.
Вбачається, що момент вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.З ст. 368 КК України в даному випадку не встановлений, оскільки відомості про злочин були внесені до ЄРДР в травні 2017 року, за версією органу досудового розслідування 25 травня 2017 року ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 3000 грн., а наступна вимога щодо передачі грошових коштів мала місце 19 серпня 2017 року (кошти повинні були бути передані до 30 серпня 2017 року).
31 серпня 2017 року перед затриманням ОСОБА_4 працівниками НАБУ здійснювався обшук в його службовому кабінеті на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського р/с м. Києва від 28 серпня 2017 року під час якого було знайдено грошові кошти, які на даний час неможливо ідентифікувати як неправомірна вигода.
Вбачається, що особа ( ОСОБА_6 ), у якої ніби то вимагав неправомірну вигоду ОСОБА_4 не була присутня під час обшуку та затримання, так як у відповідних протоколах не вона не зазначена.
Таким чином, в даному випадку затримання відбулося не під час чи одразу після вчинення злочину, а через деякий час.
Також на даний момент підстави для не звільнення з під варти затриманого визначені в ч.1 ст. 482 КПК України (попередження вчинення злочину, відвернення чи попередження наслідків злочину або забезпечення збереження доказів цього злочину) відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
З огляду на викладене вище, зважаючи на те, що затримана особа обіймає посаду судді Ленінського районного суду м. Полтави і, як встановлено в судовому засіданні згода Вищої ради правосуддя на затримання ОСОБА_4 надана не була, приходжу до висновку, що вимоги поданої скарги обґрунтовані в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Визнати затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та негайно його звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1