Справа № 635/751/15-к
Провадження №1-кп/635/95/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працевлаштований, раніше засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 травня 1999 року за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 серпня 2001 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та застосуванням ст. 14 КК України (в редакції 1960 року) з лікуванням від алкоголізму, звільнений 28 серпня 2004 року за відбуттям строку покарання; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 04 листопада 2005 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію», вироком Люботинського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 14 липня 2008 року за відбуттям строку покарання; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 лютого 2010 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16 травня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 10 днів; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 грудня 2012 року за ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2013 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 07 липня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2014 року за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 23 грудня 2014 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 20 січня 2015 року біля 14 години 50 хвилин ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи в торговому залі супермаркету «АТБ - маркет» за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавський Шлях, 149/2, намагався таємно викрасти пляшку коньяку ТМ «Мане ХО», об`ємом 0,5 л, вартістю 226,00 гривень та пляшку вина ТМ «Grand Muscat» об`ємом 0,75 л, вартістю 55,00 гривень, але не закінчив вчинення злочину з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий при виході з магазину старшим охоронцем ОСОБА_5 .

Також, суд вважає доведеним, що 04 березня 2015 року біля 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавський Шлях, 149/2, діючи повторно, таємно викрав, залишений тимчасово без нагляду велосипед ТМ «Avanti Force», рама:26, вартістю 6692,40 гривень, який належить ОСОБА_6 ; після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Повторно 05 березня 2015 року, точна година в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу автостоянки біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав двохколісну будівельну тачку, вартістю 528,30 гривень, яка належить ОСОБА_7 ; після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 08 березня 2015 року біля 18:00 години ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , таємно викрав з багажного відсіку автомобіля «Mitsubishs Lancer 10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 автомобільний компресор ТМ «Тигр» YX 721 2-х поршневий, вартістю 800,70 гривень; після чого з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що він 20 січня 2015 року біля 14:50 години намагався таємно викрасти пляшку коньяку ТМ «Мане ХО», об`ємом 0,5 л та пляшку вина ТМ «Grand Muscat» об`ємом 0,75 л, в торговому залі супермаркету «АТБ - маркет». Крім того на початку березня 2015 року таємно викрав: поблизу супермаркету «АТБ» за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавський Шлях, 149/2, велосипед ТМ «Avanti Force», рама : 26; поблизу автостоянки біля багатоповерхового будинку № 4 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Технологічна - двохколісну будівельну тачку, а також поблизу домоволодіння № 9 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Квартальна, таємно викрав з багажного відсіку автомобіля «Mitsubishs Lancer 10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобільний компресор ТМ «Тигр» YX 721 2-х поршневий; викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості, з урахуванням того, що обвинувачений свою провину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення та є достатнім для виправлення обвинуваченого і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи № 287 від 22 січня 2015 року в розмірі 146,70 гривень; № 2621 від 16 березня 2015 року в розмірі 196,80 гривень; № 2622 від 17 березня 2015 року в розмірі 369,00 гривень; № 2766 від 26 березня 2015 року в розмірі 307,50 гривень, що підтверджені довідкою про витрати на проведення товарознавчої експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Харківській області та інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф, М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням товарознавчих експертиз в загальному розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

пляшку коньяку ТМ «Мане ХО», об`ємом 0,5 л та пляшку вина ТМ «Grand Muscat» об`ємом 0,75 л, які зберігаються у представника ТОВ «АТБ - маркет» ОСОБА_5 на підставі зберігальної розписки повернути власнику ТОВ «АТБ - маркет»;

велосипед ТМ «Avanti Force», рама:26, який належить ОСОБА_6 та зберігається у нього на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_6 ;

двохколісну будівельну тачку, яка належить ОСОБА_7 та зберігається у неї на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_7 ;

автомобільний компресор ТМ «Тигр» YX 721 2-х поршневий, який належить ОСОБА_8 та зберігається у нього на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1