Справа № 591/1416/18
Провадження № 1-кп/591/365/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, одруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 08.02.2015, сапера інженерного-саперного взводу військовій частині, польова пошта НОМЕР_1 (з 01.07.2017 - військова частина НОМЕР_2 ), солдат за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сапер інженерного - саперного взводу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин 24.08.2015 самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та до 14.03.2018 включно був незаконно відсутній на військовій службі в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що прийшов на військову службу добровільно. Проте, потім захворіла його мати, яка потребувала лікування та догляду. За таких обставин, хвилюючись за здоров`я матері, а також, враховуючи ту обставину, що фактично крім нього за матір`ю нікому було доглядати, то він 24.08.2015 року залишив військову частину та поїхав до матері та знаходився поряд з нею весь час доки вона хворіла (матері робили операцію та післяопераційний період вона не могла довгий час обходитись без його допомоги). 15.03.2018 року він з`явився до військової частини та відбув військову службу. Просив врахувати такі життєві обставини та суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко- та психодиспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні хвору матір.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в антитерористичній операції, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в антитерористичній операції, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні хвору матір, яка потребує його допомоги, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме: у виді штрафу.

Крім того, суд вважає, що враховуючи вид покарання, який призначено ОСОБА_4 , у подальшому застосуванні обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відпала потреба, а тому вказаний запобіжний захід необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 5100,00 грн.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований ОСОБА_4 15.03.2018 року скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1