Справа № 159/3269/17
Провадження № 1-кп/159/291/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження №0001402, внесенене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2017 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель, Волинської області, українця та громадяника України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи зобов`язаний згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.05.2016 року сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 квітня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, в період з 01.07.2016 року по 30.06.2017 року злісно ухилявся від сплати аліментів, на неодноразові попередження державного виконавця про необхідність працевлаштуватися з метою сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати таких коштів не реагував, не працевлаштовувався та заходів по працевлаштуванню не вживав, у Ковельський центр зайнятості з метою працевлаштування не звертався, у добровільному порядку рішення суду не виконував та не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, внаслідок чого за вищевказаний період часу виникла заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав суду наступне. Дійсно за рішенням суду він повинен був сплачувати аліменти на утримання чотирьох своїх неповнолітніх дітей, однак, у вище згаданий період часу з літа 2016 року і по літо 2017 року він не зміг знайти роботи, ніде офіційно не працював, інколи підзаробляв тимчасовими заробітками, однак, у вказаний період часу не сплачував аліментів. Не заперечує, що офіційно через центр зайнятості населення він не намагався працевлаштуватись з метою сплати заборгованості по аліментах, хоча неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплатити аліменти та про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у скоєнні інкримінованого йому діяння повністю доведена і показами потерпілої ОСОБА_5 , яка підтвердила суду про те, що в період часу з липня 2016 року і по червень 2017 року її бувший чоловік ОСОБА_4 не сплачував їй аліменти по рішенню суду на утримання чотирьох їх спільних неповнолітніх дітей, вихованням та утриманням дітей у добровільному порядку обвинувачений також не займається, в результаті чого за вказаний період часу виникла заборгованість по аліментам в сумі 24000 грн.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доведена і іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, - та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, як особа, яка зловживає спиртними напоями, раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак, судимість погашена у встановленому законом порядку, також обвинувачений притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає, що доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого є призначення покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.164 КК України.

Міра запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обиралась і підстави для обрання такого заходу на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1