Справа № 405/6471/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, до якої додав копію постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0009263 від 27.07.2016 року. З вказаним вище рішенням слідчого потерпілий не погоджується та вважає дане рішення протизаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Потерпілий та його представник у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими обставини викладені в скарзі не визнав, постанову про закриття кримінального провадження вважав обґрунтованою, в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши потерпілого, його представника та слідчого, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 27.07.2016 року, органом досудового розслідування: ГУНП в Кіровоградській області до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження № 0009263, розпочато досудове розслідування, про що свідчать постанова слідчого слідчого відділу Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 27.07.2017 року, постанова про проведення досудового розслідування ( а. с. 12, 11) та інші матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень .

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

03.02.2017 року, ОСОБА_3 було допитано як потерпілого.

29.09.2017 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0009263 від 27.07.2016 року, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ході з`ясування зазначених потерпілим в скарзі обставин слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в указаному кримінальному провадженні проведено неповно, що не відповідає визначеним ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження.

Так, з висновку експерта № 308 від 23.08.2017 року, який покладено в основу постанови про закриття кримінального провадження випливає, що при аналізі показів водіїв (учасників ДТП), вони (покази) суттєво різнились між собою в частині сигналу світлофора, який було ввімкнено для їх напрямку в момент проїзду перехрестя. Крім того, експертом зазначено, що слідством не встановлено об`єктивних даних, про те яке саме світло горіло на світлофорі в момент виїзду автомобіля Сhery Kimo на перехрестя та відповідно в момент початку повороту вліво автобуса БАЗ 22154, то дослідження проводилося з урахуванням наявності двох взаємовиключних варіантах розвитку ДТП, а саме: варіант - 1: по показам водія автобуса БАЗ 22154, ОСОБА_7 , варіант - 2 по показам водія автомобіля Сhery Kimo, ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ( п. 10.1. ПДР).

Згідно з п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Саме з урахуванням вказаних вище пунктів ПДР, у варіанті 2 висновку інженерно транспортної експертизи № 308 від 23.08.2017 року експертом зазначено, що водій автобуса БАЗ 22154, ОСОБА_7 мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнення створення умов, що привели до зіткнення з автомобілем Сhery Kimo. Проте, постанова слідчого про закриття кримінального провадження в переважній більшості ґрунтується саме на варіанті 1 висновку експерта № 308 від 23.08.2017 року, але слідчим у висновку постанови про закриття кримінального провадження не наведено жодних мотивів які дали йому підстави брати до уваги саме варіант 1 висновку інженерно транспортної експертизи № 308 від 23.08.2017 року та відхилити варіант 2 вказаного вище висновку експерта.

Крім того у своєму висновку № 308 від 23.08.2017 року експертом зазначено на наявність суттєвих розбіжностей в показаннях водіїв в частині сигналу світлофора, який було ввімкнено для їх напрямку в момент проїзду перехрестя, а також те, що слідством не встановлено об`єктивних даних, про те яке саме світло горіло на світлофорі в момент виїзду автомобіля Сhery Kimo на перехрестя та відповідно в момент початку повороту вліво автобуса БАЗ 22154

Також слідчим суддею відзначається, що слідчий не надав оцінки показанням потерпілого ОСОБА_8 , які фактично є припущенням щодо розташування транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору, а водій маршрутного таксі закінчував маневр повороту ліворуч та показанням свідка ОСОБА_9 , який показав, що самої ДТП він не бачив.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Отже, оскільки досудове розслідування є неповним та однобічним, слідчому необхідно з`ясувати яке фактично світло горіло на світлофорі в момент виїзду автомобіля Сhery Kimo на перехрестя та відповідно в момент початку повороту вліво автобуса БАЗ 22154, крім того, провести слідчі дії з метою з`ясування фактичних обставин ДТП, провівши повторний допит свідків та потерпілих задля усунення розбіжностей в їх показання.

Виходячи з викладеного, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 29 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0009263 від 27.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 386 КК України.

Кримінальне провадження № 0009263 від 27.07.2016 року та дану ухвалу направити до ГУНП Кіровоградської області для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10