Дата документу Справа № 320/1506/18
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-сс/778/310/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/1506/18 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Салехард Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року частково задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 27 квітня 2018 року, шляхом заборони у період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК.

В клопотанні зазначено, що 27.02.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК.

З посиланням на наявність ризикам, передбаченим п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому, від суду з метою уникнення кримінального покарання, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодилась з існуванням тільки одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК, а саме можливого переховування від органів досудового розслідування і суду, решту заявлених ризиків визнала недоведеними. Позиція, з цього приводу, в ухвалі слідчого судді належним чином обґрунтована та вмотивована, і колегія суддів повністю з нею погоджується.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином жодним доказом не підкріплена і, на переконання колегії суддів, є лише припущенням.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, його репутацію, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, наявність одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону.

Таким чином, задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність одного ризику, заявленого у клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, в повній мірі може запобігти ризику, можливість існування якого була встановлена слідчим суддею.

Вказане підтверджується тим фактом, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4