Справа № 464/2956/17
пр.№ 1-кп/464/231/17
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
28 листопада 2017 року
Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0001141 від 09.04.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
в провадження Сихівського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження за №0001141 від 09.04.2016р, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Судом на розгляд поставлено питання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки такий завершується 03.12.2017р.

Прокурор висловився в підтримку продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк два місяці, при цьому ствердив, що жодні обставини, на підставі яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даний час не відпали та відповідно існуючі ризики, наявність яких встановлено судами, не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти подальшого тримання обвинуваченого під вартою, вважають жодних вагомих підстав для подальшого застосування вказаного запобіжного заходу немає, а тому просять замінити такий на домашній арешт.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із вимогами ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Ухвалою від 03.10.2017 р. обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 03.12.2017р. включно.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, який непрацюючий, неодружений, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, його вік, стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_4 , перебуваючи під домашнім арештом та будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, 04.04.2017 повторно вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а відтак, приходить до висновку про наявність реальних ризиків, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити займатись злочинною діяльністю, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному провадженні. Усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризики, що існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактично не зменшилися, що повністю виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Суд також бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно останньої отриманої інформації, на даний час пройшов усі необхідні обстеження, проконсультований лікарями медичної частини, з приводу гіпертонічної хвороби отримав лікування стаціонарно та амбулаторно згідно призначень лікаря терапевта. Покликання на наявність захворювання, в порівняні з іншими існуючими ризиками, не може бути категоричною підставою для звільнення особи з-під варти.

Висновок про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою виключає можливість задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 строк тримання під вартою до двох місяців, тобто до 28.01.2018 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1