Справа № 191/4269/17
Провадження № 1-кп/191/453/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001692 від 24 серпня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився 1986 році у березні місяці 11 дня в м. Дніпро, не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.06.2006 Бабушкінським районним судом м. Дніпро за ч. 3 ст. 15, ст.69, ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

17.05.2913 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

24.01.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
23.08.2017 приблизно о 05 годин 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився з дозволу господарки будинку, у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_3 , який достовірно знав, що у ОСОБА_5 у гаманці наявна пластикова банківська картка, а потерпіла в цей час займається господарськими справами, виник злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документу потерпілого - пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення вказаної картки, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що ця картка є офіційним особистим документом ОСОБА_5 , умисно своєю рукою витяг з гаманця потерпілої пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку перемістив до своєї кишені, позбавивши тим самим ОСОБА_5 можливості використовувати офіційний документ за його цільовим призначенням, що виразилося у неможливості використовувати вищевказану пластикову картку, з метою зняття грошових коштів, що перебували на рахунку за цією карткою.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_6 23.08.2017 приблизно о 05.30 годині, маючи при собі викрадений ним раніше офіційний документ - банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_5 , отримав можливість розпоряджатися викраденою банківською карткою.

Скориставшись мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_5 , яка залишила його в приміщенні будинку, ОСОБА_3 , змінив пін-код банківської картки «ПриватБанку» № НОМЕР_1 . Таким чином, достовірно знаючи пін-код до банківської картки, реалізуючи раніше виниклий умисел на таємне повторне видалення чужого майна - грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_5 та знаходяться на її особистому рахунку пластикової банківської картки, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, 23.08.2017 о 05 годині 57 хвилин прибув до банкомату «ПриватБанку», який розташований в м. Синельникове, вул. Миру, 26.

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 умисно, повторно зняв з банківської картки «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , гроші в сумі 2080 грн. Далі ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, о 06 годині 32 хвилин знову зняв з вказаної банківської картки «ПриватБанку» гроші в сумі 107 грн., та о 06 годині 33 хвилини зняв з вказаної банківської картки «ПриватБанку» гроші в сумі 57 грн.

Таким чином, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2244 грн. В подальшому грошима розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 23.08.2017 року, приблизно 05 годині 30 хвилин він викрав у потерпілої ОСОБА_5 пластикову картку «ПриватБанк», з якої зняв 2244 грн. В скоєному злочині щиро розкаюється, просить суд призначити йому мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду зазначила, що позовних вимог немає, просить провести судове засідання без її участі.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеня тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі,

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

За ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

За ч.4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання, покарання призначене вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1