Справа № 442/172/18
Провадження № 1-кс/442/48/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Слідчий Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000105 від 10 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_5 зареєстрованому: АДРЕСА_1 . Просить місцем зберігання автомобіля „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 визначити територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Дрогобицького відділу поліції ГУ НП України у Львівській області, що за адресою: вул. Бориславська 30, м. Дрогобич Львівської обл.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10.01.2018 приблизно о 11 год. 20 хв. водій автомобіля марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись вул. Сагайданого у м. Дрогобич, неподалік будинку № 5, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги нерегульованим пішохідним переходом.За даним фактом 10.01.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зазначає, що під час проведення огляду місця події 10.01.2018 було вилучено автомобіль марки „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_5 , зареєстрованому: АДРЕСА_1 .Крім того, слідчий вказує на те, що під час огляду транспортного засобу на автомобілі „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 виявлено пошкодження кузова, що свідчать про його причетність до дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи наведене, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття в судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У ч. 1 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесені за № 0000105 від 10.01.2018.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_5 є власником транспортного засобу „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску.
Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_5 , оскільки клопотання містить достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказаний автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення, а обмеження права на користування та розпорядження майном є розумними та співрозмірним заходом, що відповідає завданням кримінального провадження.
В частині визначення місця зберігання у клопотанні слідчого слід відмовити, оскільки згідно п. п. 1, 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, сторона обвинувачення сама визначає місце зберігання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль „ВАЗ 21043 р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який належить ОСОБА_5 зареєстрованому: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1