Справа № 349/651/16-к
Провадження № 1-кп/349/6/17
В И Р О К
іменем України
13 листопада 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000247 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, одруженого, визнаний інвалідом 3 групи, раніше несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

Злочин вчинено за таких обставин.

18 вересня 2015 року приблизно о 20 год. 40 хв. , ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою Мукачево Львів.

В попутному напрямку рухався автомобіль марки Мітцубісі Оутлендер , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_10 .

На вул. Галицькій у м.Рогатині Івано-Франківської області між водіями виник конфлікт з приводу дотримання правил дорожнього руху під час виконання маневру обгону, внаслідок чого обидва водії зупинились ближче до узбіччя проїжджої частини центральної вулиці м.Рогатин - Галицької, поблизу крамниці будівельних інструментів, для з`ясування обставин.

Коли ОСОБА_10 підійшов до автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , останній вийшов з нього та умисно, з мотивів неправильних дій потерпілого, як учасника дорожнього руху, завдав останньому один удар невстановленим слідством твердим предметом в лобно-тім`яну ділянку голови .

У результаті таких дій ОСОБА_10 заподіяно ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці голови, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я .

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами:

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який вини у вчиненому злочині не визнав, в тій частині, що 18 вересня 2015 року мікроавтобусом марки Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою Мукачево Львів. В с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області , перед в`їздом в м.Рогатин були встановлені дорожні знаки «Ремонт дороги « , «Рух в одному напрямку» та «Обмеження швидкості 30 км/год». Дорожній рух регулювався відповідальними особами. Ремонт дороги закінчувався в м.Рогатині в районі заправки «Окко». У зоні цих дорожніх знаків транспортні засоби рухались в одному напрямку, в залежності від вказівок осіб, які регулювали рух на вказаній ділянці дороги. В один із моментів він скерував мікроавтобус трохи вліво, щоб подивитись чи не закінчується дія знаку обмеження руху в одному напрямку. В цей момент по зустрічній смузі руху в попутному напрямку, позаду рухався автомобіль , який сигналив, щоб уступити йому дорогу.Через спазм серця , він не зміг прийняти різко вправо і попросив дружину, щоб дала йому ліки від серця. Приблизно за 20-30 секунд він повільно звернув вправо. Зрівнявшись із його мікроавтобусом, автомобіль темного кольору під керуванням ОСОБА_10 почав його витісняти вправо до обочини. Коли вони обидвоє зупинились, до його мікроавтобуса підійшов ОСОБА_10 та почав відкривати двері та кричати в його адресу. Такі дії водія ОСОБА_10 розцінює, як напад на нього з метою можливо заволодіти якимось його майном та вважає, що саме він вчиняв хуліганські дії. Просив визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , що він 18 вересня 2015 року приблизно о 19 год. 00 хв. разом із дружиною та сином автомобілем Мітцубісі Оутлендер виїхали з м.Івано-Франківська та рухались по автомобільній дорозі Мукачево Львів в напрямку м.Червоноград Львівської області. Приблизно перед початком в`їзду в м.Рогатин проводився ремонт дороги, а тому всі автомобілі рухались в одній колоні, почергово у кожному з напрямків руху. Попереду нього рухався мікроавтобус марки Опель Віваро, який він обігнав. Рухаючись дальше він мав намір обігнати інший автомобіль, але в цей час з правої сторони від себе побачив вищевказаний транспортний засіб і щоб уникнути аварійної ситуації дав йому дорогу. В подальшому він вирішив знову здійснити його обгін , але обвинувачений всіляко не давав це зробити, а потім вони обидва зупинились. Він підійшов до мікроавтобуса, яким керував обвинувачений, щоб з`ясувати чому останній порушує правила дорожнього руху. Спочатку він намагався відкрити передні двері зі сторони пасажира, але вони були закриті, тому вирішив обійти мікроавтобус спереді та йшов в напрямку до дверей водія. Коли він знаходився на куті лівого переднього кута транспортного засобу Опель Віваро то побачив обвинуваченого, який йшов в напрямку до його автомобіля. Однак обвинувачений різко повернувся і почав рухатись в його сторону та завдав йому один удар , якимось твердим предметом (можливо металічним ключем або дубинкою) в лобну ділянку голови. Від нанесеного удару йому стало погано, він втратив свідомість та впав на дорогу. До нього підійшла його дружина, яка допомагла йому встати та дала серветки. Тоді він знову сів за кермо та вирішив наздогнати мікроавтобус , який зупинився поблизу магазину «Овен», що по вул. Галицькій в м.Рогатині. Він разом з дружиною підійшов до мікроавтобуса зі сторони передніх пасажирських дверей та почав з`ясовувати у водія чому той спричинив йому тілесне ушкодження. В салоні мікроавтобуса, крім обвинуваченого знаходились ще дві жінки. Коли дружина по телефону повідомила про даний конфлікт поліцію, обвинувачений не дочекавшись працівників поліції , поїхав, а вони направились до Рогатинського відділення поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , дружини потерпілого, про те, що вона сиділа на місці переднього пасажира в автомобілі Мітцубісі Оутлендер та бачила, як її чоловік , який підійшов до мікроавтобуса, яким керував обвинувачений , раптово впав на дорогу. Самого моменту удару не бачила, оскільки була темна пора доби. Вона вийшла з автомобіля та допомагла чоловікові піднятись. Мікроавтобус в цей час поїхав, а вона побачила, що в чоловіка з лобної ділянки голови текла кров. З його слів вона дізналась, що обвинувачений , якимось твердим предметом завдав йому удару в лобну ділянку голови. Чоловік вирішив наздогнати мікроавтобус , який зупинився поблизу магазину «Овен» і цей момент нею було зафіксовано за допомогою мобільного телефону. Коли вони підійшли та почали з`ясовувати у водія чому той спричинив тілесне ушкодження, в салоні мікроавтобуса, крім обвинуваченого знаходились тільки дві жінки. Коли вона сказала , що викликає поліцію, то обвинувачений залишив місце зупинки та поїхав в напрямку м.Львів.

Показаннями свідка ОСОБА_13 дружини обвинуваченого , в тій частині, що 18 вересня 2015 року приблизно о 20 год. 40 хв. вона знаходилась на передньому пасажирському місці мікроавтобуса, яким керував її чоловік. Перед початком в`їзду в м.Рогатин проводився ремонт дороги і десь поблизу заправки «Окко» вона почула звуковий сигнал автомобіля, що рухався позаду них і хотів їх обігнати. Між її чоловіком та водієм автомобіля, що їх обігнав виник конфлікт щодо дотримання правил дорожнього руху під час керування транспортними засобами.

Протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 22 січня 2016 року , з якого вбачається, що ОСОБА_10 впізнав особу, зображену на фотознімку, який розміщено зліва направо по порядку під №3 ( ОСОБА_5 ), як таку, що умисно спричинила йому тілесне ушкодження 18 вересня 2015 року на проїжджій частині в м.Рогатині.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 травня 2016 року з фото таблицями , з яких вбачається, що під час проведення слідчого експеремнту потерпілий ОСОБА_10 показав місце події та спосіб нанесення ОСОБА_5 йому удару невідомим твердим предметом.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 травня 2016 року з фото таблицями , з яких вбачається, що під час проведення слідчого експеремнту свідок ОСОБА_12 показала місце події, де вона виявила свого чоловіка, в якого з лобної ділянки голови текла кров.

Висновком щодо результатів медичного огляду від 18 вересня 2015 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_10 керував транспортним засобом без ознак алкогольного сп`яніння.

Висновком експерта № 91 від 24 жовтня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_10 була виявлена забійна рана в ділянці голови, яка утворилась від дії тупого твердого предмету, могла утворитись внаслідок нанесення удару таким у вказану вище ділянку , може відповідати терміну вказаному у постанові ( 22 вересня 2015 року), яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я .

Протоколом огляду предмету від 20 вересня 2015 року , згідно з яким оглянуто магнітний носій DVD R диск з відеофайлом , в якому частково відтворені обставини події , яка мала місце на проїжджій частині автомобільної дороги Мукачево Львів, в м.Рогатині, неподалік приміщення Рогатинського відділення поліції.

В ході відтворення вказаного відеозапису в залі судового засідання, видно , як автомобіль, з якого ведеться запис, постійно рухається за пасажирським мікроавтобусом марки Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_1 , то наближаючись, то віддаляючись від нього на незначну відстань. Протягом майже усього часу відеозапису із автомобіля, з якого ведеться запис, подається звуковий сигнал. Починаючи з 35 секунди і по 38 секунду відеозапису автомобіль, з якого ведеться запис здійснює обгін мікроавтобуса та зупиняється перед ним.

Суд не врахував показання свідка ОСОБА_13 в тій частині, що між її чоловіком та водієм ОСОБА_10 під час зупинки мав місце словесний конфлікт і ніяких тілесних ушкоджень чоловік йому не заподіював. Суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_10 щодо нанесення обвинуваченим одного удару , якимось твердим предметом в лобну ділянку голови є достовірними, такими, що відтворюють обставини, що мали місце, враховуючи їх узгодженість з показаннями свідка ОСОБА_12 та даними висновку експерта.
Суд не врахував показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також протоколи проведення слідчого експерименту від 16 травня 2016 року з свідком ОСОБА_14 та від 19 травня 2016 року з свідком ОСОБА_15 де вони вказали, що 18 вересня 2015 року о 20 год. 40 хв. перебували в салоні мікроавтобуса під керуванням ОСОБА_5 та були очевидцями словесного конфлікт між водіями з приводу дотримання правил дорожнього руху під час виконання маневру обгону. Дані покази спростовуються сукупністю досліджених доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 , які ствердили, що в салоні мікроавтобуса, крім обвинуваченого знаходились тільки дві жінки. Також згідно інформації наданої ПрАТ МТС ( на виконання ухвали суду від 17 жовтня 2016 року) вбачається, що свідок ОСОБА_15 18 вересня 2015 року станом на 11 год. 47 хв. знаходився в м.Снятині.

Суд не врахував показання свідка ОСОБА_16 , оскільки згідно ч.7 ст.97 КПК України не можуть бути визнані допустими доказами показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим стосовно пояснень осіб, наданих йому під час здійснення ним кримінального провадження.

Разом з цим, суд не врахував показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині , що він не заподіював тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та розцінює їх як намагання уникнути ним кримінальної відповідальності за свої дії та вважає їх такими, що не узгоджується з показаннями потерпілого та даними висновку експерта.
Згідно правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 04 жовтня 2012 р. у справі № 5-17 кс12, в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Верховний Суд України у згаданій постанові акцентував увагу на роз`ясненні, наданому в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», згідно з яким суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.
Із правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у вказаній постанові при відмежуванні хуліганства від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини судам необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.
Судом встановлено, що мотивом дій обвинуваченого по відношенню до потерпілого були неправильні дії потерпілого, як учасника дорожнього руху під час виконання ним маневру обгону.

Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд змінив обвинувачення, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого у заподіянні потерпілому ОСОБА_10 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує: характер злочину, який вчинено в громадському місці та поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самого потерпілого;ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно; стан здоров`я обвинуваченого, який визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ішемічна хвороба серця та на санаторно-курортному лікуванні, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи, на обліку нарколога та психіатра не перебуває; має на утриманні сина ОСОБА_5 , який є інвалідом третьої групи та маму ОСОБА_17 , яка є особою похилого віку та визнана інвалідом першої групи; відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу .
Потерпілий не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Питання щодо документів, які були надані суду, суд вирішує відповідно до вимог ч. 3 ст. 100 КПК України, згідно з якою документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1 190 грн.
Документи, в тому числі матеріали відеозапису, зберігати протягом усього часу кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявами.

Суддя: ОСОБА_1