Справа № 481/1277/17
Провадж.№ 1-кп/481/145/2017
В И Р О К
Іменем України

14.12.2017 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Новобузької РДА ОСОБА_8 ,

представника Новобузького відділу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000437 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, учня 10-го класу Софіївської ЗОШ Новобузького району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що 18 липня 2017 року ОСОБА_5 , біля 15:00 год. перебуваючи біля річки Інгул, поблизу с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області, впевнившись у відсутності сторонніх сіб, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон «Prestigio SP3403DUOS», бувший у використанні вартістю 500 грн., який був залишений ОСОБА_10 під її особистими речами під час відпочинку на березі річки.
Вказаною крадіжкою потерпілій ОСОБА_10 , якій належав вищезазначений мобільний телефон, завдано матеріальних збитків на суму 500 грн., яку відшкодовано.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю, повідомивши, що 18 липня 2017 року, перебуваючи біля річки Інгул в с. Софіївка Новобузького району, він помітив на березі річки особисті речі відпочиваючих та вирішив вчинити крадіжку будь - якого майна, для власних потреб. З цією метою він, близько 15:00 год., проходив повз речі, які знаходилися на березі річки, і впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон «Prestigio PSP3403DUO», бувший у використанні, яким став користуватися як власним. У вчиненому щиро кається.

Крім власних показань обвинуваченого його вина у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується й іншими доказаним, дослідженими у ході судового розгляду.

Довідкою ФОП ОСОБА_11 про те, що вартість мобільного телефону «Prestigio PSP3403DUO» бувшого у використанні, станом на 18.07.2017 року складає 500 гривень.

Протоколом огляду предмета мобільного телефону «Prestigio PSP3403DUO», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 від 03.10.2017 року та постановою про визнання цього мобільного телефону , речовим доказом і передачу його на зберігання від 03.10.2017 року.

Як вбачається з заяви потерпілої ОСОБА_10 , остання претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, пробачила його.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин викрадення чужого майна з зазначенням його характерних ознак, а також щодо подальшого розпорядження викраденим майном, об`єктивно співпадають з наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.

Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно, протиправно, таємно вилучив майно потерпілої ОСОБА_10 вартістю 500 грн., яким розпорядився як власним, чим вчинив кримінальне правопорушення і підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є неповнолітнім, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у службі в справах дітей не перебуває, проживає у багатодітній сім`ї, де виховується матір`ю та вітчимом, неповнолітній навчається у Софіївській ЗОШ Новобузького району Миколаївської області, має середній рівень знань та навичок, за місцем навчання та проживання характеризувався позитивно, з повагою відноситься до матері ОСОБА_6 та вітчима ОСОБА_12 , який приймає участь в його вихованні з часу виповнення неповнолітньому шести років, працьовитий, не схильний до порушень дисципліни, спиртні напої не вживає, не палить, громадський порядок не порушує, займається спортом, тактовний та ввічливий.

Як вбачається з досудової доповіді відділу з питань пробації від 13.12.2017 року, інспектором ОСОБА_9 оцінений низький ризик вчинення неповнолітнім повторного кримінального правопорушення, так як останній не має друзів, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, алкогольних та наркотичних засобів не вживає, має гарні відносини в сім`ї та школі.
Ті обставини, що, як до вчинення вказаного вище злочину, так і після його вчинення, до теперішнього часу, неповнолітній не вчинив будь-яких інших кримінальних правопорушень, свідчать про те, що вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину не є його типовою поведінкою, що істотно знижує суспільну небезпечність вчиненого злочину.
Крім цього, обвинувачений вчинив злочин у неповнолітньому віці та щиро розкаявся у його вчиненні, що відповідно до ст..66 КК України є обставинам, які пом`якшують покарання.
З огляду на наведене, суд вважає, що обвинувачений внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання за вчинений злочин, який, згідно ст..12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а тому є можливим, на підставі ст..105 КК України звільнити його від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері .
З огляду на те, що неповнолітній ОСОБА_5 , як зазначалося вище, вчинив злочин вперше та після його вчинення не вчинив інших злочинів, а отже скоєння злочинів не є його типовою поведінкою, з урахуванням того, що ОСОБА_5 усвідомив протиправність своїх дій і запевнив суд, що не повторюватиме подібних вчинків, суд вважає факт його офіційного засудження та застосування до нього примусових заходів виховного характеру буде достатнім заходом виховного характеру для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
У зв`язку з застосуванням до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, необхідно роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_5 , що вчинення злочинів, у тому числі крадіжок, є суспільно-небезпечною поведінкою, засуджується державою та суспільством і тягне за собою призначення кримінального покарання, а також те, що у разі продовження ним протиправної поведінки (вчинення злочинів) його буде піддано кримінальному покаранню.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речового доказу належить вирішити відповідно до приписів п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 звільнити від покарання за вказане кримінальне правопорушення із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.
Роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_5 , що вчинення злочинів, у тому числі крадіжок, є суспільно-небезпечною поведінкою, засуджується державою та суспільством і тягне за собою призначення кримінального покарання, а також те, що у разі продовження ним протиправної поведінки (вчинення злочинів) його буде піддано кримінальному покаранню.

Речовий доказ: мобільний телефон «Prestigio PSP3403DUO», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається у камері речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_10 , як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя