Справа № 738/1437/17
№ провадження 1-в/738/332/2017
УХВАЛА

іменем України

19 жовтня 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю

прокурора: ОСОБА_3

представника установи виконання покарань: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Домницький виправний центр № 135» клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:
До суду із клопотанням звернувся ОСОБА_5 в якому просить у відповідності до Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити його від подальшого відбування порання призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року відповідно до якого його було засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на його думку підпадає під дію ст. 8 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як на момент набрання чинності законом невідбута частина покарання становила менше одного року, а тому просив звільнити його від подальшого відбування покарання.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні вимоги клопотання визнав обгрунтованими.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню відповідно до норм статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» так як до засуджено раніше на протязі десяти років вже застосовувалася амністія.

Заслухавши думку засудженого, представника установи виконання покарання, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 набрав чинності Закон України №1810-VIІI від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Статтею 8 даного Закону передбачено звільнити з місць обмеження волі засуджених, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності цим Законом становить менше одного року.
Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарання, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

З матеріалів подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній на день набрання чинності цим Законом (07.09.2017 року) невідбута частина покарання становить менше одного року.

Проте, згідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Відповідно до п. е ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається з довідки № 20-23122016/74700 23.12.2016 року до ОСОБА_5 був застосований Закон України «Про амністію» від 08.04.2014 року (а.о.с. 8).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1