АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/362/17 Номер провадження 11-кп/786/610/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001035 за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_7 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 6 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду про примирення від 24 березня 2017 року по кримінальному провадженню № 0001035 від 20 грудня 2016 року, укладену між обвинуваченим і потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченого
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрамівка, Машівського р-ну, Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29.03.2016 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене 29.03.2016 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, визначено виконувати самостійно.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 16 грудня 2016 року приблизно об 11.40 год, перебуваючи на лікуванні в Гадяцькому обласному туберкульозному санаторії, за адресою вул. Малобудищанська, 1/2, м. Гадяч, прийшов у палату № 9, де перебував його знайомий ОСОБА_8 , який спав на ліжку в нетверезому стані, та з тумбочки повторно, таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3c Pro 3/32 GB», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 і цього ж дня здав до одного з ломбардів у м. Гадяч, а гроші використав на власні потреби, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 2 988,80 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону, який повинен був застосувати, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд не врахував те, що: обвинувачений ОСОБА_9 новий злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком та не призначив остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України; ОСОБА_9 не працює, перебуває в Гадяцькому обласному протитуберкульозному санаторії та не спроможний реально виконати узгоджене сторонами покарання у виді штрафу; умови угоди не відповідають інтересам суспільства через невідповідність узгодженого покарання, яке вважає занадто м`яким.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просить задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Захисник ОСОБА_10 направив на адресу апеляційного суду клопотання у якому просив відхилити апеляційну скаргу прокурора, оскільки рішення суду є законним, а прокурор не має права оскаржувати вказане рішення, окрім як з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Частиною третьою статті 394 КПК України визначено особливості апеляційного оскарження судових рішень, зокрема, вироків суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Зазначеною нормою закону передбачено, що такий вирок може бути оскаржений прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 6 квітня 2017 року угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Таким чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, у прокурора відсутні підстави для оскарження вироку суду на підставі угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим.

Також слід зазначити, що обвинувачений виконав вирок суду - штраф сплачено в сумі 850 грн в дохід держави, що підтверджується квитанцію про сплату ОСОБА_9 вказаної суми (а.п. 73).

З огляду на вказане вище відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 394, 405, 407, 469 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_7 закрити, а апеляційну скаргу з доданими додатками повернути апелянту.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4