Справа №201/3277/18
Провадження № 1-кс/201/2917/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 15 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000858 від 28 жовтня 2015 року за фактом винесення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню №0000858 було проведено неповно, постанова про закриття кримінального провадження була винесена без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, є передчасною та підлягає скасуванню. Зокрема, скаржник посилається на те, що в рамках даного кримінального провадження не були допитані позичальник ОСОБА_5 , секретар судового засідання у цивільній справі та помічник судді ОСОБА_4 .

До своєї заяви представник ПАТ «УкрСиббанк» додав заяву про розгляд даної скарги без його участі.

В судове засідання уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги за її відсутністю.

Електронною поштою на адресу суду від прокуратури Дніпропетровської області надійшла копія постанови про визначення підслідності кримінального правопорушення від 23 лютого 2018 року, з якої вбачається, що кримінальне провадження № 0000858 є об`єднаним кримінальним провадженням за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 375 КК України. Підслідність кримінального провадження № 0000858 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, визначена за Дніпровським РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на адресу якого спрямоване зазначене кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження та скарги, суд приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, кримінальне провадження №0000858 є об`єднаним кримінальним провадженням за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 375 КК України. Постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 15 лютого 2018 року зазначене кримінальне провадження було закрите в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України за фактом винесення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 Підслідність кримінального провадження № 0000858 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України визначена за Дніпровським РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на адресу якого спрямоване зазначене кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.

За результатами проведення досудового розслідування слідчий в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 15 лютого 2018 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000858 в частині факту винесення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Процесуальним керівником у кримінальному проваджені відповідно до вимог ч. 5 ст. 284 КПК України перевірено постанову слідчого про закриття кримінального провадження та не скасовано.

На підставі ст. 284 КПК України досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, зокрема слідчим з`ясовані всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження. На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження та відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Отже, судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що слідчим були вжиті всі процесуальні дії для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про безпідставність закриття провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки посилання скаржника носять загальний, неконкретний характер, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, доводи скаржника не дають підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства, а зводяться до переоцінки скаржником доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Більше того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення органам НП України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», якою визначено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Згідно з вимогами чинного законодавства, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 (2002) згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки).

У пункті 25 Київських рекомендацій ОБСЄ щодо незалежності судової системи в країнах Східної Європи, Південного Кавказу та у Середній Азії (від 23-25 червня 2010 року) зазначено, що процедура прийняття суддів до дисциплінарної відповідальності повинна стосуватися підтверджених випадків порушення правил професійної поведінки, які є значними, неприпустимими та, окрім цього, ганьблять репутацію суддівства. Дисциплінарна відповідальність суддів не може бути наслідком змісту їхніх рішень або вироків, включаючи відмінності в юридичному тлумаченні між судами; наслідком прикладів суддівських помилок чи критики суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 5 днів з часу отримання повного тексту ухвали.
Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1