справа № 156/763/17
Номер провадження: 1-кп/156/61/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, не судимого, інваліда дитинства 2 групи
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
13 травня 2017 року близько 18 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, прийшов до будівлі автобусної станції, яка розташована в смт. Іваничі по вул. Залізничній, 12, де виконуючи свої злочинні дії, користуючись вільним доступом, таємно викрав велосипед марки «CENTANO», червоного кольору, який зберігався біля входу до приміщення автостанції, після чого, з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок крадіжки, потерпілій ОСОБА_4 було спричинено майнову шкоду на суму 3 500 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що того дня в селі Завидів він розпивав алкогольні напої із своїми знайомими, оскільки отримав пенсію. Потім поїхав до смт. Іваничі, де разом з другом, який проживає по вул. Зеленій, продовжив розпивати алкогольні напої. Після цього, він пішов в сторону автостанції так, як йому необхідно було віддати 2 000 грн. за велосипед, який він напередодні купив. Біля входу до приміщення автостанції він побачив велосипед, взяв його і поїхав по своїх справах. По дорозі він зупинився для того, щоб попросити у ОСОБА_7 підкурити тоді, як до нього під`їхав ОСОБА_8 та підбігла ОСОБА_4 і почали звинувачувати його у крадіжці велосипеду. Що було далі він не пам`ятає. Наступне, що пам`ятає момент, як приїхали працівники поліції.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_9 показала, що приїхала в магазин, який знаходиться в приміщенні австостанції по вул. Залізничній, 12 в смт. Іваничі. Велосипед залишила біля входу до приміщення. За декілька хвилин до неї підбіг якийсь чоловік і повідомив, що її велосипед вкарали. Вона вибігла на вулицю і побачила, що велосипеда немає. Тоді, вона побігла до ОСОБА_8 та попросила його наздогнати викрадача. Після того, як ОСОБА_8 наздогнав хлопця, який стояв поруч з ОСОБА_7 , вона підбігла до них та почала казати ОСОБА_5 , що він взяв її велосипед. Однак, ОСОБА_5 стверджував, що даний велосипед належить йому і відмовився його віддавати, тому, їй довелося викликати працівників поліції.
Так, свідок ОСОБА_7 показав, що того дня він був на городі, і повертаючись додому по дорозі курив. До нього на велосипеді під`їхав ОСОБА_5 і попросив підкурити. Після цього під`їхав ОСОБА_8 та підбігла ОСОБА_4 і почали казати, що ОСОБА_5 вкрав її велосипед.
Постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000180 бувший у вжитку велосипед марки «CENTANO», червоного кольору (а.с.28). Згідно довідки ПП «Західний Буг-2» станом на 13.05.2017 року середньоринкова вартість бувшого у вжитку велосипеда марки «CENTANO» становила 3 500 грн. (а.с.29).
Окрім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 142 від 19.06.2017 року ОСОБА_5 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості (помірної дебільності), обтяженої алкогольним сп`янінням, внаслідок чого повною мірою не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірної дебільності) з поведінковими розладами астено-апатичного типу, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.30-31).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд враховує характер, ступінь та тяжкість скоєного злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, являється інвалідом дитинства 2 групи, визнання ним вини, щире каяття, а також суд вважає доцільним визнати такою, що пом`якшує покарання ту обставину, що ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірної дебільності) з поведінковими розладами астено-апатичного типу, що дає суду достатні підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, призначивши ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на день набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» визнаний інвалідом другої групи.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК україни, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Як вбачається із наданої до суду копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 1998 року народження являється інвалідом з дитинства 2 групи. Крім цього ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення він вчинив у травні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (19 вересня 2017 року) Законом України «Про амністію у 2016 році», свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому, обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання.
Речовий доказ - велосипед марки «CENTANO», червоного кольору повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1