Провадження № 11-кп/780/349/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 22 14.03.2018

УХВАЛА
Іменем України

14 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відео конференції з Білоцерківською ВК № 35 провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року, якою відмовлено в застосуванні до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и л а:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
22 грудня 2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 має чотири судимості, дві за вчинення тяжких злочинів, а тому, відповідно до вимог п. «В» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до нього не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році».
Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
На обґрунтування апеляційної скарги вказує те, що суд не дослідив всіх матеріалів кримінальної та особової справи, виніс помилкове рішення.
Вказує, те що судимості за тяжкі злочини погашені, а він засуджений за злочин, який не є тяжким.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який подану апеляційну скаргу підтримав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, що мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та (або) особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2005 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2005 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи те, що злочини, передбачені ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2 КК України є умисними тяжкими злочинами, судимість за вказані злочини у встановленому законом порядку не погашена, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
Керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року, якою відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» -залишити без змін.

Судді:

________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4