УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12. 09. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, в залі суду, в м. Києві клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт накладений на майно, а саме: грошові кошти у сумі 733 гривен 00 копійок, та телефон Iphone 6S imei; НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «лайфсел» « НОМЕР_2 », карта «Приватбанка» № НОМЕР_3 які належать на праві власності ОСОБА_3 та вилучені 07.06.2017 року під час обшуку в кв. АДРЕСА_1 ; скасувати арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 10 тисяч 400 доларів США які належать ОСОБА_3 та вилучені 07.06.2017 року під час обшуку в кв. АДРЕСА_2 .

Заявник в судовому засіданні подане клопотання підтримала з підстав зазначених у клопотанні та просила слідчого суддю про його задоволення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002155 від 24. 02. 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2017 року накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 733 гривен 00 копійок, та телефон Iphone 6S+ імеі; НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «лайфсел» «093-252-52- 30», карта «Приватбанка» № НОМЕР_3 , які було вилучено 07.06.2017 року під час обшуку за адресом: АДРЕСА_3 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2017 року накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти у сумі 10 400 доларів США, які були вилучені 07.06.2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 .

Заявник вважає, що арешт на вищезазначене майно було накладено необґрунтовано та без належних на те правових підстав, оскільки арештоване майно є власністю заявника, яка не має відношення до кримінального провадження в межах розслідування якого було накладено арешт, в зв`язку із зазначеним заявник просила про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08. 06. 2017 року по справі №760/5693/16-к (№1-кс/760/8469/17) та ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08. 06. 2017 року по справі №760/5693/16-к (№1-кс/760/8485/17), згідно яких було накладено арешт на вищезазначене майно та грошові кошти вбачається, що при постановленні вказаних ухвал, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що вилучені під час проведення обшуків у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 та у приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 , речі та грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть надати органу досудового розслідування можливість встановити істину у кримінальному провадженні, а необхідність збереження вказаних речей обумовлена потребою проведення слідчих дій у кримінальному провадженні та запобігання ризикам їх відчуження, спотворення або приховування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що на даний час відпали підстави для застосування такого заходу, як арешт майна, а також належних доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано, окрім того не надано до суду належних доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні про скасування арешту майна, зокрема того, що майно та грошові кошти, на які було накладено арешт дійсно належать заявнику ОСОБА_3 .
З огляду на викладене вище слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає
Слідчий суддя ОСОБА_1