Справа № 149/2586/17
Провадження №1-кп/149/179/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
05.01.2018 року м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

законного представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000290 (справа 149/2586/17) по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Саки АР Крим, освіта середня спеціальна, працює електрогазозварювальником в ДП "Клінічний санаторій "Хмільник" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", одружений, має неповнолітню дитину, учасник бойових дій, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не депутат

у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець м.Дубно Рівненської області, освіта вища, працює головою спілки учасників АТО м. Хмільник та Хмільницького району, одружений, має неповнолітню дитину, учасник бойових дій, інвалід ІІІ групи, проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий, не депутат

у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
03.06.2017 року близько о 18:00 на території кафе "Едельвейс", що розташоване за адресою м. Хмільник, проспект Свободи, 6, у ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_11 виник конфлікт з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , який у подальшому переріс у бійку, в результаті якої ОСОБА_12 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження. У ході виїзду працівників Хмільницького відділення поліції за викликом на місце події, з метою припинення конфлікту та встановлення обставин правопорушення у повному обсязі співробітниками СРПП Хмільницького ВП ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_4 приблизно 19:30 год. доставлено до Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, що розташоване в м. Хмільник по вул. Небесної Сотні, 47, а ОСОБА_6 із ОСОБА_12 залишено на місці події. У той же день, 03.06.2017 року близько 20:00 год. ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та дружиною останнього ОСОБА_14 , маючи намір отримати інформацію щодо прийнятого працівниками поліції рішення за наслідками конфлікту, який мав місце у кафе "Едельвейс" та щодо осіб, які приймали у ньому участь, рухались на автомобілі "Ford Focus" державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_13 , у напрямку Хмільницького відділення поліції, а саме по вул. Небесної Сотні, що в м. Хмільник. Проїжджаючи повз школу-гімназію № 1, що розташована в м. Хмільник по вул. Небесної Сотні, 62, ОСОБА_6 помітив на тротуарі неповнолітню ОСОБА_4 , яку він впізнав як учасницю події, що мала місце 03.06.2017 близько 18:00 год., під час якої його знайомий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження. У подальшому, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_13 зупинити автомобіль, що той і зробив, при цьому з автомобіля вийшли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та підійшли до неповнолітньої ОСОБА_4 з метою отримання інформації, про особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_12 . Після чого, користуючись тим, що ОСОБА_4 є неповнолітньою і не зможе чинити реального опору двом дорослим чоловікам, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 застосовуючи психічне насильство, розмовляючи на підвищених тонах, використовуючи елементи залякування, почали вимагати у ОСОБА_4 надати їм необхідну інформацію. Однак, ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 намагаються з`ясувати інформацію про знайому їй людину, повідомила, що не розуміє про що вони говорять, тобто відмовилась будь-що повідомляти. В свою чергу, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 отримавши відмову у наданні необхідної їм інформації маючи прямий злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, протиправно, відкрито, без дозволу ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, усвідомлюючи та користуючись тим, що неповнолітня фізично не могла чинити рівний опір двом дорослим чоловікам та перебувала у наляканому стані, застосовуючи фізичну силу та тримаючи останню за обидві руки, супроводжуючи свої дії психічним тиском заштовхали її до автомобіля "Ford Focus", водій якого уже під`їхав до них, та посадили на заднє пасажирське крісло, після чого ОСОБА_6 зачинив за неповнолітньою ОСОБА_4 двері, чим остаточно позбавив її можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування. Будучи в автомобілі, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 продовжили вимагати у ОСОБА_4 , надати їм необхідну інформацію, чим чинили на неї психічний тиск, однак, отримавши чергову відмову неповнолітньої ОСОБА_4 визнавати свою причетність до побиття їхнього товариша, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , умисно, користуючись надуманим приводом у наданні допомоги неповнолітній, який полягав у відшуканні місця проживання її подруги, рухаючись на вище зазначеному автомобілі "Ford Focus" під керуванням ОСОБА_13 , з метою посилення психічного тиску задля досягнення протизаконної мети, проти волі та без дозволу вивезли неповнолітню ОСОБА_4 на відстань майже 1 кілометр за межі міста Хмільник у безлюдне місце, де використовуючи кількісну та вікову перевагу над неповнолітньою ОСОБА_4 , вивівши останню із машини, застосовуючи погрози, що полягали у фізичній розправі, які вона сприймала як такі, що можуть реально збутись, вимагали надати необхідну їм інформацію. У подальшому, в котре отримавши відмову неповнолітньої ОСОБА_4 про надання будь-якої інформації, вирішили повернутись назад у місто та на автомобілі "Ford Focus" уже під керуванням ОСОБА_14 відвезли ОСОБА_4 до супермаркету "Грош", що розташований в м. Хмільник по просп. Свободи, 25, де о 20:27 год. дозволили їй вийти з автомобіля та припинили незаконно обмежувати неповнолітню у праві свободи переміщення.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді вину не визнав та пояснив, що в день події йому зателефонувала ОСОБА_15 та повідомила, що біля кафе "Едельвейс" побили ОСОБА_16 . Коли він під`їхав до кафе "Едельвейс" то побачив поблизу ОСОБА_17 , у якого було закривавлене обличчя. В цей час під`їхав ОСОБА_18 з дружиною та вони, разом із ОСОБА_19 , вирішили поїхати в поліцію. Коли вони рухались в напрямку відділення поліції, навпроти салону "Шарм", ОСОБА_20 сказав, що дівчина, яка рухається по тротуару, схожа на ту, яка приймала участь в бійці. ОСОБА_21 вийшов з автомобіля та запитав у дівчини чому її випустили з поліції. Дівчина відповіла, що вона не знає про що йде мова, їй 15 років, вона не місцева та приїхала до подруги. Дівчина була схвильована. По зовнішньому вигляду, мові та поведінці було видно, що дівчина перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він почав запитувати де проживає подруга та запропонував сісти в автомобіль, для того щоб відвезти її до подруги. Дівчина самостійно сіла у автомобіль. Рухаючись на автомобілі в напрямку швейної фабрики він запитував у дівчини про подругу та де вона проживає, однак вона не могла чітко нічого повідомити. Коли виїхали за межі міста то зупинились та вийшли з автомобіля. В цей час до них під`їхав ОСОБА_22 . В ході спілкування дівчина продиктувала номер телефону подруги, який, як потім стало відомо, був номером її матері. Повернулись назад в місто. Біля "Гроша" дівчина попрощалась з ними та вийшла з автомобіля. В центрі міста їх зупинили працівники поліції та повідомили, що вони викрали дівчину. Коли вони надавали пояснення то бачили, як згадана дівчина йшла із старшою жінкою від "Гроша" та побачивши їх повернулись назад. Вся поїздка на автомобілі тривала близько 30 хв.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді вину не визнав та пояснив, що на початку червня він, разом із ОСОБА_23 , перебував в кафе "Едельвейс". Поряд із ними відпочивала компанія, якій вони зробили зауваження. Внаслідок зробленого зауваження відбулася бійка між ним та ОСОБА_24 , а також між ОСОБА_23 та ОСОБА_25 . По завершенню бійки він пішов додому та переодягнувся. Коли повернувся на місце події то побачив працівників поліції та ОСОБА_17 , який не міг пересуватись, а також дізнався, що ОСОБА_26 та ОСОБА_25 забрали в поліцію. Надав працівникам поліції пояснення. Рухаючись на автомобілі в напрямку відділення поліції побачив дівчину, яка була дуже схожа на ту, яка приймала участь у бійці. Вийшовши з автомобіля запитав у даної дівчини чи випустили її з поліції. Дівчина відповіла, що вона в поліції не була. В цей час до них підійшов ОСОБА_27 та почав спілкуватися з даною дівчиною. В ході спілкування дівчина повідомила, що вона приїхала до подруги, яка проживає в районі швейної фабрики. Вони запропонували дівчині підвезти її до подруги. Дівчина самостійно сіла до автомобіля та вони поїхали в напрямку швейної фабрики. Виїхавши за межі міста вони зупинились та він вийшов з автомобіля. В цей час до них під`їхав ОСОБА_22 . Коли він спілкувався з ОСОБА_22 , з автомобіля вийшла ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Після того, як вони відвезли її до супермаркету "Грош", під`їхали працівники поліції та відібрали в них пояснення. Його також відвозили до лікарні на освідування.

Потерпіла ОСОБА_4 в присутності законного представника ОСОБА_5 суду надала пояснення відповідно до яких 3 червня близько 17 год. вона, разом із матір`ю, прийшла до кафе "Едельвейс", де їх чекав її вітчим ОСОБА_30 та його друг ОСОБА_31 . Коли вони відпочивали, то до них підійшли двоє чоловіків, а саме ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , та почали розмовляти з ними грубим тоном, внаслідок чого між ОСОБА_34 та ОСОБА_35 розпочалась бійка. В подальшому розпочалась словесна перепалка та бійка між її вітчимом ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . В той час, коли вони викликали поліцію ОСОБА_38 залишив приміщення кафе. Не дочекавшись працівників поліції вона, разом з вітчимом ОСОБА_36 та матір`ю, вийшли з кафе та в цей час їх наздогнав ОСОБА_39 , який був у нетверезому стані, та почав розмовляти до неї та її мами грубим тоном. В цей час до них під`їхали працівники поліції, які почали вгамовувати конфлікт. По закінченню бійки, близько 19 год., працівники поліції відвезли їх до відділу поліції, де ОСОБА_40 та її мама писали пояснення. Їй сказали, що вона може йти додому. У відділку вона пробула близько 20-30 хв. Коли вона йшла додому, поруч першої школи, біля неї зупинився автомобіль Форд Фокус, з якого вийшли ОСОБА_38 та ОСОБА_29 , які перегородили їй рух та сказали щоб вона сідала до машини. Коли вона відмовилась сідати до автомобіля то ОСОБА_29 та ОСОБА_38 взявши її по обидві сторони за кисті рук посадили її до автомобіля. В цей час вона кликала на допомогу, однак люди, які стояли подалі від автомобіля, не реагували. Спочатку до автомобіля сів ОСОБА_29 та тримаючи її за руку посадив її в автомобіль, за іншу руку її тримав ОСОБА_41 .. Посадивши її в автомобіль ОСОБА_33 зачинив за нею дверцята та сів на переднє сидіння. За кермом сидів ОСОБА_13 , його дружина ОСОБА_14 сиділа ззаду, поруч із ОСОБА_42 . Автомобіль рухався в сторону с. Соколова. Чому вони рухались саме в цьому напрямку їй не відомо. Подруги, яка проживає в районі вул. ОСОБА_43 чи в с. Соколова у неї не має. Підвезти її не просила. В ході руху автомобіля ОСОБА_29 , ОСОБА_38 та ОСОБА_14 запитували її хто був з нею в кафе, як їх звати, де проживають, їх дані та номера телефонів. Розмова в автомобілі відбувалась на грубих тонах. Через стрес вона не знала що відповідати на їх запитання та сказала, що нічого не знає та говорити не буде, однак вони продовжували задавати питання, вживали до неї ненормативну лексику. В той час, коли автомобіль зупинився за межами міста, всі присутні вийшли з нього та продовжували задавати їй питання. На запитання вона відказувала, що вона не місцева, приїхала в гості до подруги, та не знає хто вони такі. Невдовзі до них під`їхав ще один автомобіль, з якого вийшов молодий чоловік, якого попросили дізнатись скільки жінок перебуває у відділенні поліції. Даний чоловік дізнався потрібну інформацію та повідомив, що у відділенні поліції перебуває одна жінка. В цей час ОСОБА_14 висунула припущення, що можливо вони взяли не ту дівчину, однак ОСОБА_33 та ОСОБА_44 продовжували її допитувати. Їй говорили, щоб вона все розказала та чим пошвидше, оскільки це може для неї погано закінчиться та вона залишиться тут, або її відвезуть ще далі. Їй було дуже страшно, оскільки це були чоловіки значно старші по віку, які чинили на неї моральний та психічний тиск. Всі вислови вона сприймала серйозно. В ході розмови у неї почали вимагати, щоб вона дала їм свій номер телефону, на що вона повідомила, що телефон розряджений та продиктувала номер телефону матері. Зателефонувавши на даний номер вони зрозуміли що це не її номер та сказали надати вірний номер телефону, на що вона продиктувала вигаданий номер телефону, який був вимкнений. Її запитували про місце навчання та повідомили, що це просто так для неї не закінчиться. Невдовзі хтось із учасників сказав, що потрібно їхати. Вони сіли в машину та почали рух в сторону м. Хмільник. За кермом була ОСОБА_14 , а її чоловік сидів поряд. В ході поїздки їй продовжували задавати питання. Біля магазину "Грош" їй повідомили, що вона може виходити та вона вийшла з автомобіля. Вона не була в стані алкогольного сп`яніння, оскільки алкоголь не вживає, а в той день, через спеку, пригубила трішки пива. Щодо призначення обвинуваченим міри покарання потерпіла ОСОБА_4 покладається на розсуду суду та не наполягає на суворій мірі покарання.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_5 в суді надала пояснення відповідно до яких вказала, що внаслідок конфлікту її, ОСОБА_10 та доньку ОСОБА_4 відвезли у відділок поліції. Про те, що її доньку посадили в машину невідомі люди вона дізналася по телефону від ОСОБА_10 . Заяву про вчинення кримінального правопорушення писала у відділку поліції в день події близько 22 год.

Свідок ОСОБА_10 який є вітчимом потерпілої, в суді надав показання відповідно до яких вказав, що в кафе "Едельвейс" між ним, його товаришем ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , виник конфлікт із ОСОБА_45 та ОСОБА_46 . Конфлікт виник, через те, що його товариш ОСОБА_11 зробив зауваження, що вони виражались нецензурною лайкою. В ході конфлікту приїхали працівники поліції, які відвезли його, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у відділення поліції, а інші учасники залишились на місці події. У відділенні поліції вони надавали пояснення. Через 10-20 хв. ОСОБА_4 пішла додому. В той час, коли вони надавали пояснення, а саме через 10 хв. після того, як ОСОБА_4 пішла додому, до відділку поліції зайшов ОСОБА_47 , та повідомив черговому про те, що він бачив, як двоє чоловіків посадили в машину дівчину, яка кричала та виривалася. ОСОБА_47 назвав марку та колір машини. З відділення поліції його забрала швидка допомога. Коли він повернувся до дому то дізнався, що дівчиною, яку викрали, була ОСОБА_48 .

Свідок ОСОБА_49 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що він являється поліцейським СРПП № 3 Хмільницького відділення поліції. В ході його чергування було повідомлено, що біля кафе "Тропік" відбувається бійка. При виїзді на місце події вони побачили бійку, а саме дві жінки та чоловік, били іншого чоловіка. Припинивши бійку він посадив до службового автомобіля двох жінок та чоловіка, яких в подальшому відвіз до відділення поліції, для опитування. Під час бійки, одному із учасників були нанесені тілесні ушкодження, та викликано швидку допомогу. Коли він перебував у відділенні поліції, до нього підійшов ОСОБА_50 та повідомив, що на вулиці громадянин каже, що у нього, навпроти першої школи, викрали доньку. Він відвів ОСОБА_25 та ОСОБА_51 до чергового, а сам, разом із слідчим, поїхав в лікарню. Коли він рухався із слідчим до лікарні його екіпаж було викликано в центр міста для опитування осіб, у автомобіль яких, ймовірно, посадили дівчину.

Свідок ОСОБА_47 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що в той час, коли він проїздив повз кафе в центрі міста, то побачив, що відбувається якась подія. Коли він зупинився то побачив ОСОБА_52 , який повідомив, що побили учасника АТО. В цей час ОСОБА_44 та ОСОБА_33 сіли в білий автомобіль, марки якого він не пам`ятає, та поїхали в напрямку поліції. Рухаючись на автомобілі в напрямку поліції, близько 50 метрів від входу до першої школи, побачив, що на відстані близько 70 метрів до нього, в зустрічному напрямку, стоїть вказаний автомобіль, а на тротуарі стоять ОСОБА_44 , ОСОБА_33 та дівчина, які голосно про щось розмовляють. Про що вони розмовляють він не чув. Повз них проходили перехожі. Вказані особи сіли в автомобіль та поїхали в напрямку від відділення поліції. Як дівчина сідала до автомобіля він не бачив. Чи кликала дана дівчина на допомогу він не чув. Чи брав ОСОБА_33 чи ОСОБА_44 дану дівчину за руки він не бачив. Коли він під`їхав до поліції, то до нього підійшов ОСОБА_30 . В ході розмови він повідомив ОСОБА_25 , про подію в ході якої побили учасника АТО, а також про те, що учасники АТО посадили до свого автомобіля якусь дівчину. В свою чергу ОСОБА_30 повідомив йому, що це була його дитина. Зайшовши до відділення поліції він зустрів офіцера та повідомив, що ОСОБА_53 каже, що у нього викрали дитину, а також повідомив, що він особисто був очевидцем цієї події.

Свідок ОСОБА_54 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що в той час, коли він перебував на чергуванні, до відділення поліції доставили чоловіка та жінку, в яких він відбирав пояснення з приводу бійки в кафе. В подальшому надійшов виклик до кафе "Тропік", куди він поїхав, в складі слідчо-оперативної групи, опитали працівників. В цей час до кафе "Тропік" підійшла жінка, яку він опитував у відділенні поліції. Пізніше від чергового надійшло повідомлення про те, що зникла дівчина. Обставини зникнення дівчини йому відомі не були. В той час, коли він здійснював заходи з пошуку даної дівчини, а саме близько 23 год., від чергового надійшло повідомлення про те, що дівчину знайшли. Він опитав дану дівчину, за місцем її проживання, та відібрав у неї пояснення. Чи була дівчина в стані алкогольного сп`яніння йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що в день події, коли він, разом із колишньою дружиною ОСОБА_14 , знаходився вдома, до нього зателефонував ОСОБА_44 та повідомив, що побили його товариша на ім`я ОСОБА_55 . Після того, як вони, на його автомобілі, під`їхали в центр міста до кафе, побачили що працівники поліції відбирали пояснення у ОСОБА_16 . ОСОБА_56 вирішив їхати в поліцію дізнатися про обставини події. Рухаючись в напрямку поліції, біля першої школи ОСОБА_20 сказав, що по тротуару з лівої сторони йде дівчина, яка схожа на ту, яка приймала участь у конфлікті. Автомобіль зупинив з правої сторони в напрямку поліції. В подальшому, коли він розвернув автомобіль та припаркувався з протилежного боку, до автомобіля сіли ОСОБА_20 , ОСОБА_56 та потерпіла. Дівчина сіла в автомобіль самостійно, ніхто їй не допомагав та за руки не тримав. В ході розмови він почув, як потерпіла повідомила, що їй потрібно до подруги, яка проживає в районі швейної фабрики, а тому розпочав рух в даному напрямку. По зовнішньому вигляду, мові та характерному запаху було видно, що дівчина п`яна. Дівчина не могла чітко вказати де живе її подруга. Виїхавши за межі Хмільника, він зупинив автомобіль з правої сторони. Пшенична, ОСОБА_44 та ОСОБА_33 вийшли з автомобіля, а він та його дружина залишились у автомобілі. Під час зупинки до них під`їхав інший автомобіль сірого кольору, який припаркувався позаду його автомобіля. Зупинка тривала близько 5-10 хв. Він не чув про що спілкувались ОСОБА_33 , ОСОБА_44 та ОСОБА_26 . Він та його дружина з питаннями до ОСОБА_26 не звертались. Дівчині ніхто не погрожував, вона не була перелякана чи схвильована. Дівчина попросила, щоб її відвезли в центр міста. За кермо автомобіля сіла його дружина. Дівчина вийшла з автомобіля, біля "Гроша". Після того до них під`їхали працівники поліції та відібрали пояснення. В цей час, близько 20:30 год., він бачив, як з "Гроша" вийшла потерпіла та її мати, які побачивши їх змінили напрямок руху в сторону молокозаводу. Вся поїздка, з моменту посадки до моменту висадки потерпілої в автомобіль, тривала близько 10 хв.

Свідок ОСОБА_57 в суді надала показання відповідно до яких вказала, що в той час, коли вона, разом із чоловіком, перебували вдома, до чоловіка зателефонував ОСОБА_56 та повідомив, що побили його товариша ОСОБА_58 . Коли вони під`їхали в центр міста то побачили, що бійки вже не було, а на місці залишились лише ОСОБА_27 та ОСОБА_21 , а ОСОБА_58 забрала швидка допомога. В подальшому вони вирішили поїхати до поліції та дізнатись чи забрали у відділок поліції осіб, які приймали участь у бійці. В той час, коли вони рухались в напрямку до відділення поліції ОСОБА_20 впізнав у дівчині, яка йшла на протилежній частині вулиці, учасницю конфлікту та попросив зупинити автомобіль. Після того, як автомобіль зупинився, ОСОБА_27 та ОСОБА_21 вийшли з нього та попрямували в напрямку дівчини. В той час, коли ОСОБА_27 та ОСОБА_21 розмовляли з дівчиною, її чоловік розвернув машину та під`їхав до них. Через декілька хвилин до автомобіля сів ОСОБА_20 , який сів попереду, ОСОБА_27 , який сів позаду поряд із нею, та дівчина яка сіла позаду зкраю. Дівчина сіла в автомобіль самостійно. Дівчина була дезорієнтована та в нетверезому стані, про що вказував запах алкоголю та незв`язна мова, вона не могла пояснити хто вона та де вона знаходиться, лише повідомила, що вона не місцева та приїхала до подруги, яка проживає в районі швейної фабрики, а тому вони запропонували її підвезти та поїхали в напрямку швейної фабрики. Коли вони рухались в районі швейної фабрики, ОСОБА_59 запитував у дівчини де саме проживає її подруга, але вона не могла вказати точне місце проживання її подруги. Виїхавши за місто вони зупинились та вирішували, що робити далі, оскільки дівчина була п`яна та її не можна було залишати в такому стані. Під час зупинки ОСОБА_20 розмовляв із своїм знайомим, який в цей час під`їхав до них, а ОСОБА_56 розмовляв із дівчиною, а вона та її чоловік залишалися в автомобілі. В подальшому вона сіла за кермо та вони поїхали в центр міста, оскільки дівчина повідомила, що її буде зручно там вийти. Дівчина вийшла поблизу супермаркету "Грош" та попрощалась.

Свідок ОСОБА_60 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що він працює старшим інспектором Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та в червні місяці перебуваючи на чергуванні отримав виклик про те, що в кафе "Едельвейс" відбувається бійка та відправив на місце події ОСОБА_61 та ОСОБА_62 . За наслідками бійки до відділку привезли трьох учасників бійки, а саме жінку, чоловіка та неповнолітню дівчину. Жінка мала ознаки алкогольного сп`яніння та поводилась агресивно. Чоловік також мав ознаки алкогольного сп`яніння. Неповнолітня дівчина ознак алкогольного сп`яніння не мала та поводила себе адекватно. В ході опитування учасників бійки дівчина вийшла з відділення поліції та попрямувала в напрямку центра міста. Через 5 хв. під`їхав ОСОБА_63 та повідомив, що ОСОБА_44 із застосуванням насильства, а саме тримаючи за руки посадив до автомобіля "Форд", білого кольору, якусь дівчину. Розмова з ОСОБА_64 відбувалась в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_5 повідомила, що це викрали її дитину та почала плакати. Він зателефонував ОСОБА_65 та запитав про дівчину на що останній повідомив йому, що дівчину підвезли до "Гроша" та вона вийшла з автомобіля. Дані обставини він перевірив за допомогою камер відеоспостереження близько 20-21 год. Пошуки дівчини здійснювала група швидкого реагування. За місцем проживання дівчини направлялась слідчо-оперативна група. Заяву про вчинення кримінального правопорушення писала мати дівчини - ОСОБА_5 у відділку поліції о 22:50 год. Про те, що ОСОБА_4 знайшлася та перебуває вдома йому повідомила по телефону її мати ОСОБА_5 . Дівчину опитали за місцем її проживання.

Свідок ОСОБА_66 в суді надав показання відповідно до яких вказав, що він працює дільничним офіцером Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та опитував ОСОБА_5 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому виїздив за місцем проживання ОСОБА_4 та опитував її. Дівчина була схвильована, на запитання відповідала емоційно. Ознак алкогольного сп`яніння у дівчини не було.

Свідок ОСОБА_67 в суді надала показання відповідно до яких вказала, що вона працювала в кафе "Едельвейс" та в червні близько 12 год. до кафе прийшли ОСОБА_25 разом із другом, випивали горілку. В подальшому до кафе прийшла жінка та неповнолітня дівчина, які присіли за столик до ОСОБА_25 . Дівчина пила пиво, однак ознак алкогольного сп`яніння не мала. Вона робила їм зауваження з приводу того, що вони приносили з собою алкоголь. Дівчина на зауваження не реагувала та вела себе неадекватно. Вадим ОСОБА_33 також зробив їм зауваження. Конфлікт розпочався між ОСОБА_68 та другом ОСОБА_25 , як виникла бійка вона не бачила.

Свідок ОСОБА_69 в суді надала показання відповідно до яких вказала, що вона не бачила, чи вживала дівчина алкоголь.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими доказами, дослідженими судом, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2017 року 22 год. 50 хв., у відповідності до якого ОСОБА_5 повідомила, що 03.06.2017 року близько 20 год. 20 хв. в м. Хмільник по проспекту Свободи невідомі особи забрали її доньку ОСОБА_4 , 1999 р.н., і по даний час місце її перебування невідоме.

- протоколом огляду місця події від 03.06.2017 року, відповідно до якого було оглянуто автомобіль "Ford Focus", білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території домогосподарства № 170 по вул.Кутузова в м.Хмільник.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 , в присутності понятих, на фото № 1 впізнала особу, яка 03.06.2017 року перебувала з нею у автомобілі, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 , в присутності понятих, на фото № 2 впізнала чоловіка, який 03.06.2017 року затягував її у автомобіль та допитував про обставини, що були в кафе "Едельвейс", а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 , в присутності понятих, на фото № 3 впізнала чоловіка, який 03.06.2017 року був за кермом автомобіля "Форд Фокус", а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 , в присутності понятих, на фото № 2 впізнала чоловіка, який 03.06.2017 року насильно, проти її волі, посадив її у автомобіль та в подальшому погрожував, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2017 року та таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_5 , в присутності понятих, вказала як 03.06.2017 року 20:00 год. вона вийшла з відділення поліції та рухалась по вул. Н.Сотні у напрямку до центра міста. Вказала, що коли вона проходила повз СЗШ № 1 до неї під`їхав автомобіль білого кольору моделі "Форд", з якого вийшли двоє чоловіків, які підійшли до неї та в ході розмови почали наказувати сісти до автомобіля. В ході розмови чоловіки здійснювали на неї психологічний тиск. Коли вона відмовилась сісти до автомобіля, чоловіки взяли її за руки та силою повели до задніх дверей автомобіля. Чоловік, який був по праву сторону від неї відчинив двері автомобіля та сів на заднє сидіння, при цьому тягнув її руку за собою, інший чоловік підштовхував її у спину та зачинив за нею двері. Чоловік, який сидів по праву сторону від неї, їдучи в автомобілі тримав її рукою за передпліччя лівої руки. Вказала, на автодорогу, якою вони рухались. Вказала, що автомобіль рухався зі швидкістю, близько 80 км./год., а також на місце, де зупинився автомобіль. В ході слідчого експерименту було проведено замір часу від СЗШ № 1 до місця зупинки та встановлено, що дану відстань авто подолало за 3 хв. 50 сек. Далі потерпіла вказала, що їй наказали вийти з автомобіля та вона вийшла. Двоє чоловіків вийшли за нею та вони утрьох стояли позаду автомобіля. Вказала, що зупинка тривала близько 20 хв. Вказала, що в зворотному напрямку автомобіль рухався зі швидкістю, близько 60 км./год. Вказала на місце, поблизу супермаркету, де вона вийшла з автомобіля. Рух в зворотному напрямку тривав 4 хв. 42 сек.

- протоколом огляду предметів від 14.06.2017 року та таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до якого слідчим СВ Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_70 , в присутності понятих, було проведено огляд оптичного CD-R диску на якому виявлено відеозаписи при перегляді яких було встановлено, що даними відеозаписами, відзнятими камерами відео спостереження 03.06.2017 року, у проміжок часу з 19:07:26 по 19:07:32 зафіксовано проїзд у напрямку виїзду із міста в напрямку с.Соколова, автомобіля моделі "Форд Фокус" у кузові типу "Універсал" білого кольору. У проміжок часу з 19:25:18 по 19:25:22 зафіксовано проїзд у напрямку центру міста автомобіля моделі "Форд Фокус" у кузові типу "Універсал" білого кольору. У проміжок часу з 19:26:27 по 19:27:41 зафіксовано, як до узбіччя, неподалік входу до супермаркету, під`їздить автомобіль моделі "Форд Фокус" у кузові типу "Універсал" білого кольору, з задніх правих дверей якого самостійно виходить дівчина, яка в подальшому прямує по тротуару в напрямку кінотеатру "Дружба", а автомобіль від`їздить в напрямку центру міста.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у незаконному позбавлені волі, скоєному за попередньою змовою групою осіб та вірність кваліфікації їхніх дій у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 146 КК України.

Факт вчинення обвинуваченими вказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків, які є логічними та в частині фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище.

Показання обвинувачених в частині добровільної згоди потерпілої на те, щоб сісти до автомобіля спростовуються як показанням самої потерпілої ОСОБА_4 , які є логічними та послідовними, так і показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 .

У свою чергу не визнання обвинуваченими вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та твердження про те, що вони надавали потерпілій допомогу, оскільки вона знаходилася в безпорадному стані, суд оцінює як лінію захисту та спосіб уникнути відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, сімейний стан - одружений, має неповнолітню дитину, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілої та її законного представника, які не наполягають на суворій мірі покарання. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 є учасником бойових дій.
Суд приймає до уваги висновки викладені в досудовій доповіді органу пробації відповідно до яких середня ймовірність вчинення ОСОБА_6 повторного злочину, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивну характеристику з місця проживання, сімейний стан - одружений, має неповнолітню дитину, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілої та її законного представника, які не наполягають на суворій мірі покарання. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, інвалідом ІІІ групи, нагороджений медаллю "За військову службу Україні", орденом Івана Богуна І ступеня, медаллю "За жертовність і любов до України".
Суд приймає до уваги висновки викладені в досудовій доповіді органу пробації відповідно до яких середня ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного злочину, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину. Закон України "Про амністію у 2016 році" відносно ОСОБА_6 не застосовувався, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти його застосування.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину. Закон України "Про амністію у 2016 році" відносно ОСОБА_7 не застосовувався, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти його застосування.

Запобіжні заходи обвинуваченим не обирались.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої.
Речові докази: оптичний CD-R диск із відеозаписами з камер спостереження м. Хмільник, приєднаний до матеріалів даного кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1