У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , на дії старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000756 від 02.10.2015 року -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на дії слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000756 від 02.10.2015 року.

В обґрунтування скарги, адвокат посилається на те, що слідча ОСОБА_4 достеменно знаючи, що адвокат ОСОБА_5 знаходиться у щорічній відпустці поза межами Одеської області в період з 03.11.2017 року до 25.11.2017 року, повідомила останню, що має намір проводити слідчі (розшукові) дії саме у період відсутності адвоката, а у разі неявки адвоката вона залучить іншого адвоката на підставі ст. 53 КПК України. 07.11.2017 року підозрюваний ОСОБА_6 отримав виклик про явку на 13.11.2017 року задля проведення процесуальної дії, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, на підставі чого, підозрюваний уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_7 , з метою представлення інтересів підозрюваного під час вказаної процесуальної дії. Однак, слідча ОСОБА_4 13.11.2017 року намагалась провести додаткову процесуальну дію не вказану у виклику, про завершення досудового розслідування. Після цього, 13.11.2017 року слідча ОСОБА_4 вручила інший виклик на 14.11.2017 року на 10 год., що суперечить вимогам ст. 135 КПК України. Також, 13.11.2017 року на адресу ради адвокатів Одеської області ьуло направлено повідолення про завершення досудового розслідування, яке було вручено неналежному адресату керуючій справами Ради адвокатів Одеської області ОСОБА_8 .

При цьому, адвокат ОСОБА_7 намагалась подати слідчій заяву про ознайомлення з матеріалами справи до завершення досудового розслідування. Раніше, слідча ОСОБА_4 також не надала можливості ознайомитися з усіма матеріалами кримінального провадження адвокату ОСОБА_5 . Вказане свідчить, що в слідчий ОСОБА_4 перевищила свої повноваження. Просить слідчого суддю визнати протиправними та такими, що не відповідають вимогам КПК дії старшого слідчого ОСОБА_9 , зобовязати останню повідомляти вчасно про виклик й проведення конкретної дії підозрюваного та його адвоката, визнати протиправним вручення повістки про виклик, визнати протиправними та такими, що не відбулися дії слідчого про повідомлення про завершення досудового розслідування.

В судовому засіданні захисник підтримала скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити з наведених підстав. Під час судового розгляду надала уточнення до скарги, з якого вбачається, що вона оскаржує саме бездільність слідчого, яка полягає у невчиненні інших процесуальних дій.

Прокурор заперечив проти вказаних у скарзі обстав, та вказав, що такі вимоги сторони захисту не ґрунтуються законі, надав письмові заперечення на скаргу, з яких вбачається, що викладені в скарзі обставини, є не об`єктивними.

Слідчий заперечила проти скарги, підтримала думку прокурора.

Заслухавши пояснення захисника, прокурора та слідчого дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У ст. 303 КПК України чітко наведений перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк.

У відповідності до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій , в тому числі звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суд м. Одеси від 06.09.2017 року зобов`язано слідчого, у проваджені якого знаходиться кримінальне провадження№0000756 від 02.10.2015 року ознайомити захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із матеріалами досудового розслідування, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Як вбачається з листа старшого слідчого ОСОБА_4 від 20.09.2017 року №4/13669, на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надано дозвіл на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за виключенням вказаним в ухвалі.

На підставі вище наведено слідчий суддя не вбачає бездіяльності в діях слідчого в цій частині.

При цьому, слідчим, не було поршень вимог ст. 135 КПК Уркаїни, яка надає право здійснювати виклик для участі в процесуальній дії у коротші строки ніж три дні, однак із наданням можливості підготовитись до такої дії. Так, як вбачається з листа слідчого ОСОБА_4 від 07.11.2017 року №4/15534, вона повідомила захисника ОСОБА_5 , що є необхідність у повідомленні ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри 13.11.2017 року, після чого повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування та вручення обвинувального акту. Вказаний лист було отримано керуючою справами ради адвокатів Одеської області 08.11.2017 року, що також передбачено наведеними вище нормами процесуального закону, з урахуванням заяви ОСОБА_5 про її відсутність у Одеській області.

Таким чином, за 5 днів до проведення процесуальної дії, уповноважена особа була повідомлена про необхідність проведення декількох процесуальних дії в тому числі повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до відкритих матеріалів кримінального провадження.

З наданих до суду копій повісток, вбачається що підозрюваний ОСОБА_6 також був повідомлений про проведення процесуальних дій, а наданий строк для підготовки до таких дій повинен вважатися достатнім, з урахуванням тривалості досудового розслідування, та наявності об`єктивної потреби у якнайшвидшому закінченні досудового розслідування, тобто дотримання вимог розумного строку.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що зі сторони слідчого у даному кримінальному провадженні не вбачається ознак бездіяльності, оскільки ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про процесуальні дії, які повинні були бути з ним проведені. При цьому, орган досудового розслідування на власний розсуд і за своїм внутрішнім переконанням здійснює оцінку достатності доказів, під час досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в
У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , на дії слідчого у рамках кримінального провадження №0000756 від 02.10.2015 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
24.11.2017