Справа № 438/1104/17
Номер провадження 1-кп/438/33/2018
В И Р О К
Іменем України
26 лютого 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою,не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду від 24 липня 2015 року, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 24 липня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, на шлях виправлення не став, а знову скоїв умисний злочин проти власності при таких обставинах.

Так, 21 серпня 2017 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно через незачинені вхідні двері таємно викрав із незавершеної будівлі пульвілізатор марки «PAINT ZOOM», чотири струбцини, 17 ключів, сім викруток, дві пари плоскогубців, два домкрата автомобільні, диск для бензинової коси та ніж, який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 2355 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 27 серпня 2017 року близько 15 год. 00 хв., знаходячись в гаражі, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно через незачинені вхідні двері вказаного гаражу таємно викрав із нього тример бензиновий марки «Старт СТБ - 3700» та бензопилу марки «RІBЕR MZ59YS», який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 2500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 27 серпня 2017 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в підвальному приміщенні, що в будинку АДРЕСА_4 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно через незачинені вхідні двері вказаного підвального приміщення таємно викрав з нього тример бензиновий марки «Ural UGT-4800» та електродриль марки «Bosh», який належить потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема надав покази, що 21 серпня 2017 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , через незачинені вхідні двері викрав із незавершеної будівлі пульвілізатор, чотири струбцини, 17 ключів, сім викруток, дві пари плоскогубців, два автомобільні домкрата, диск для бензинової коси та ніж. Викрадене майно здав у ломбард. Далі, 27 серпня 2017 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , через незачинені вхідні двері гаражу викрав тример бензиновий та бензопилу. Цього ж дня, а саме, 27 серпня 2017 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи у підвальному приміщенні, що в будинку АДРЕСА_4 , через незачинені вхідні двері вказаного підвального приміщення таємно викрав тример бензиновий та електродриль. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода кримінальним правопорушенням не відшкодована, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі, - суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці. На підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду від 24 липня 2015 року, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 70,71 КК України, за сукупністю злочинів та вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід визначити шляхом часткового складання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строком 3 (три) роки.

На підставіч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду від 06 грудня 2017 року, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шести) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати відповідно вироку Бориславського міського суду від 06 грудня 2017 року, з моменту затримання останнього відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10 жовтня 2017 року, а саме з 19 години 15 хвилин 10 жовтня 2015 року.

Речові докази у справі: DVD диск з відеоматеріалами, відзнятими 21.11.2017 під час слідчого експерименту, який зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000574, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1