Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/280/18
Провадження №: 1-кп/332/106/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 15.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно - технічна, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
22.11.2005 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до покарання строком на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
24.04.2009 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді сплати штрафу у розмірі 850 гривень;
09.07.2010 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлень волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки;
02.06.2011 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2ст. 189,ст. 353 КК України до остаточного, на підставі ст. 70 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.07.2010 року та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
14.10.2013 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 190 ст. 353 КК України до остаточного, на підставі ст. 70 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2011 року та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 28.03.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
12.09.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя замінено на покарання у вигляді громадських робіт строком на 50 годин;
22.04.2015 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187,ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71,72 КК України приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.09.2014 року та остаточно призначено покарання 3 роки 6 днів позбавлення волі. Звільнився 03.11.2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31.10.2017 року постановою Оріхівського районного суду Запорізької області задоволене подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія №88» начальника арештного дому про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 24 місяці, обчислення строку зазначено з 03.11.2017 року.
03.11.2017 року начальником державної установи «Оріхівська виправна колонія №88»- начальником арештного дому полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , під час звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 , останнього під підпис було попереджено про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та зобов`язання прибути і зареєструватися у Заводському відділенні поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за обраним місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 , та крім того, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. 06.11.2017 року у Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 під підпис були доведені зобов`язання про встановлені відносно нього обмеження щодо самовільного залишення місця мешкання. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі порушення вказаних зобов`язань він буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Однак ОСОБА_4 , маючи умисел на порушення правил адміністративного нагляду, а саме на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого відносно останнього у разі звільнення з місць позбавлення волі, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за такі дії, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проживати за місцем постійного мешкання та з являтись у визначений час на реєстрацію до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, 06 грудня 2017 року, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, незважаючи на встановлену заборону, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та до 15 січня 2018 року проживав за адресою АДРЕСА_2 , не повідомивши про це правоохоронні органи.
Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
25 січня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.395 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст.395 КК України у вигляді арешту строком на 1 місяць.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема прокурора ,яка наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості, думку обвинуваченого та його захисника, які також наполягали на затвердженні угоди, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Запоріжжя.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст. 474 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Захисник проти затвердження угоди не заперечував, зазначив, що угода укладена у його присутності, відповідає вимогам КК України та КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 25 січня 2017 року по кримінальному провадженні №0000125 від 15.01.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді арешту строком на 1 місяць.
Строк покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та клопотання про його обрання прокурором не заявлялось.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1