Справа №705/72/18
1-кп/705/415/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.02.2006 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі статей 75, 104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України;
- 15.11.2006 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України з призначенням покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі;
- 09.02.2009 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України з призначенням покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі;
- 27.01.2014 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.304, ч.1 ст.315, ч.1 ст.70 КК України з призначенням покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;
- 18.04.2014 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України з призначенням покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Згідно із ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12.06.2017 року 19.06.2017 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання з невідбутим строком 10 місяців 24 дні,
судимості у встановленому порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 24 листопада 2017 року, приблизно о 2 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Y3II», вартістю 2199 гривень, в якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень з грошовими коштами на рахунку в сумі 5 гривень, сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 25 гривень, флеш карта «micro SD» об`ємом 2 ГБ вартістю 100 гривень, і який був у чохлі марки «FLIP CASE» вартістю 159 гривень та знаходився у внутрішній лівій кишені куртки, яка знаходилась на дивані в кімнаті квартири та належить ОСОБА_5 , який спав у кімнаті на дивані. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2513 гривень.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що 23 листопада 2017 року після 23 години на автовокзалі в м.Умань, що по вулиці Київській, зустрів свого знайомого ОСОБА_5 та запитав, чи є в того гроші. На що ОСОБА_5 відповів, що є, та запропонував випити пива. ОСОБА_3 погодився. Також ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_3 , чи не можна в нього заночувати, так як у ОСОБА_5 автобус лише вранці, а він не хоче перебувати вночі на вокзалі. ОСОБА_3 погодився, щоб ОСОБА_5 у нього заночував. Вони купили по пляшці пива та пішли додому до ОСОБА_3 на вулицю Н.Сотні. По дорозі зайшли у магазин, взяли ще пива, та приблизно о 24 годині зайшли у квартиру ОСОБА_3 . У квартирі ОСОБА_5 ліг спати, а свою куртку зняв. Через деякий час ОСОБА_3 почав шукати цигарки та заліз до кишені куртки ОСОБА_5 , в якій знайшов його мобільний телефон «HUAWEI», точної моделі він не пам`ятає. Так як ОСОБА_3 потрібні були кошти, він взяв вказаний телефон, вийшов з квартири і пішов у ломбард «Скарбниця», що по вулиці Тищика в м.Умань, де здав телефон за 1100 гривень. При цьому, йому повернули сім-карту оператора «Київстар», яка була в телефоні. В подальшому він додому не повернувся, а пішов на автовокзал та комп`ютерний клуб. Гроші, виручені за телефон, витратив на власні потреби. Коли 24 листопада 2017 року повернувся додому, то ОСОБА_5 вже не було. Сім-карту оператора «Київстар», яку йому повернули у ломбарді, він в подальшому видав співробітникам поліції.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про речові докази. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, не одружений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину, так як ОСОБА_3 був раніше судимий за вчинення умисних злочинів, такі судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, і не були враховані при визначенні такої кваліфікуючої ознаки як повторність, яка зазначена у обвинуваченні.
Враховуючи наведені вище обставини, у тому числі такі, що пом`якшують та обтяжують покарання, що ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з його ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.
Так як ОСОБА_3 вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання становить 10 місяців 24 дні, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року.
Враховуючи те, що згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування, який був доданий до обвинувального акта, відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк з 13 грудня 2017 року по 10 лютого 2018 року і станом на 27 лютого 2018 року такий запобіжний захід закінчив свою дію, у судовому засіданні учасники не заявляли клопотань про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.
У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 не заявляв.
Речовий доказ сім-карту мобільного оператора «Київстар», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , слід повернути ОСОБА_5 за належністю.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року, приєднавши з неї три місяці позбавлення волі, та остаточно визначити до відбування покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
Речовий доказ сім-карту мобільного оператора «Київстар», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1