Справа №577/1516/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/588/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чухлома Костромської області, РФ, мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Североморськ, Мурманської області, РФ, мешканець АДРЕСА_2 , раніше судимий: 15.03.2011 р. за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. 14.05.2013 судом скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, якими вони порушують питання про зміну вироку суду в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при цьому обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту взяття їх під варту за даним вироком.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України, а також доведеності його вини, вважає вирок суду надто суворим. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ряд обставин, що пом`якшують покарання, зокрема наявність у нього тяжкої хвороби, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність тих, що обтяжують покарання, при цьому цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, а тому вважає, що матеріали даного провадження містять достатньо підстав для застосування до нього положень ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 , також не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України, а також доведеності його вини, вважає вирок суду надто суворим. Вказує, що він активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у скоєному, збитки потерпілому відшкодовано, при цьому цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Вважає, що сукупність наведених обставин свідчить про наявність підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України.

У поданих запереченнях прокурор вважає оскаржуваний вирок суду законним та обґрунтованим, а вимоги апеляційних скарг щодо наявності ряду обставин для застосування до обвинувачених вимог ст.ст.69, 75 КК України безпідставними.

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що 14.03.2017р. близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в районі споруди цивільної оборони № 68283 (бомбосховище) ТОВ ЖЕД «Сім вітрів», ОСОБА_8 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито заволоділи 6,09 м. металевих оцинкованих відливів для талих та дощових вод, належних ТОВ ЖЕД «Сім вітрів», тим самим завдавши у такий спосіб потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, які були досліджені відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи обвинувачених в частині призначеного їм покарання, колегія суддів вважає їх частково обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р., призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі не дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєного, дані про особу винного, характеристику за місцем проживання, перебування на обліку у лікаря нарколога з діагнозом побутове пияцтво, в якості пом`якшуючих покарання обставин взяв до уваги щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність тяжкої хвороби, відсутність при цьому обставин, що обтяжують покарання, зауважив на тому, що цивільний позов по справі не заявлений, взяв до уваги досудову доповідь про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, та призначив покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, обставини скоєного, дані про особу винного, який незадовільно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм, в якості пом`якшуючих покарання обставин взяв до уваги щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність при цьому обставин, що обтяжують покарання, зауважив на тому, що цивільний позов по справі не заявлений, взяв до уваги досудову доповідь про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, та призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В той же час, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання визнав, але не в повній мірі врахував наявність у ОСОБА_7 тяжкого захворювання та його знаходження на диспансерному обліку з 03.03.2016р., не взяв до уваги незначний розмір викраденого обвинуваченими, а також відсутність тяжких наслідків від скоєного, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що з огляду на п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Оцінивши наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що є підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання та часткового задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 10 травня по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, та з 21 червня по 14 вересня 2017 року день за день.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк тримання під вартою з 10 травня по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, та з 21 червня по 14 вересня 2017 року день за день.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5