Справа № 359/6685/17
Провадження №1-в/359/296/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 17.02.2015 р. Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого за вироком Сквирського районного суду Київської області від 05.11.2015 року за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі положень ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.01.2016 року вирок змінено в частині призначення покарання та пом`якшено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання, строк застосованого попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 16 вересня 2015 р. по 20 січня 2016 р. включно, -
в с т а н о в и в :
31.08.2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього в порядку ст. 539 КПК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Представник БВК №119 при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника колонії, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.
Згідно вироку Сквирського районного суду Київської області від 05.11.2015 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 17.02.2015 р., та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.01.2016 р. вирок Сквирського районного суду Київської області від 05.11.2015 р. відносно ОСОБА_5 змінено, в частині призначення йому покарання. Пом`якшено ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 17.02.2015 р., та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_5 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 16 вересня 2015 р. по 20 січня 2016 р. включно
Початок строку відбування покарання з 16.09.2015 року, а кінець строку: 12.07.2018 року.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.09.2015 року.
Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 04.02.2016 року. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, має одне заохочення за 2017 рік та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Працевлаштований на дільниці «Деревообробки № 3». Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин до персоналу установи та виконує встановленні законодавством вимоги лише під контролем. Вину в скоєному визнав.
Крім того, засуджений не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу чи у роботі самодіяльних організації, не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Пунктом 2 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, відбув 2/3 призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою засуджений не довів, що став на шлях виправлення.
З цього приводу, суд приймає відповідні пояснення представника колонії, характеристику на засудженого, та інші матеріали, які містяться в особовій справі засудженого.
Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання відмовити.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ст. 81 КК України та звільнення умовно-достроково, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 25.10.2017 року.
Суддя: ОСОБА_1