Справа № 738/163/18
№ провадження 1-в/738/44/2018
УХВАЛА

іменем України
01 березня 2018 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника установи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим, що він відбуває покарання за вироком Дружківського міського районного суду Донецької області від 26.12.2012 року у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що являється його власністю в дохід держави. Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 03.03.2016 року зараховано в строк позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 09.06.2011 року по 18.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час він відбув ? частини призначеного покарання. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та належним ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні повідомив, що питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 розглядалося на комісії установи, йому було відмовлено в застосування ст. 81 КК України. Проте з того часу засуджений отримав ще одне заохочення, що на думку представника установи повинен врахувати суд.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні визнав клопотання не обґрунтованим та просив відмовити засудженому в застосуванні ст. 81 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника, представника станови виконання покарань, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Дружківського міського районного суду Донецької області від 26.12.2012 року засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що являється його власністю в дохід держави.

Строк відбування покарання обчислюється з 09.07.2011 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03.03.2016 року зараховано в строк позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 09.06.2011 року по 18.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений відбув ? частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 28.04.2013 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Артемівському СІЗО порушень вимог встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. До суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК №91» з 26.03.2013 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе наступним чином: допускав порушення вимог встановленого порядку відбування покарання та розпорядку дня, за що отримав чотирнадцять стягнень, які на даний час погашені в встановленому законом порядку. До представників адміністрації відноситься з повагою, в спілкування завжди ввічливий та тактовний. Був працевлаштований робітником майстерень по виготовленню журналів з 20.07.2016 року наказ № 56 по 04.11.2016 року, наказ № 97. Культурно масові заходи виховного, пізнавального та розважального характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово побутових умов у гуртожитку відділення. До виконання робіт відноситься сумлінно та старанно, подає позитивний приклад іншим засудженим. Має два заохочення. За рисами характеру спокійний, врівноважений, не конфліктний. Приймає участь у заходах виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».

Спостережна комісія Менської районної державної адміністрація своєю постановою № 6 від 12 лютого 2018 року погодила клопотання засудженого ОСОБА_4 , щодо можливості застосування до нього пільги у вигляду умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дружківського районного суду Донецької області від 26 грудня 2012 року звільнити умовно - достроково від відбування основного покарання на невiдбутий строк покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1