Справа № 1-98/2010
Номер провадження1-98/2010
ВИРОК

іменем України

"12" березня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у

складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при секретарі Кожухар О.М.

з участю прокурора Волковського Т.О.

захисника ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого,

- за ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 3 - 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2009 року близько 23.30 год. підсудний ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку № 146 по вул. Самосьонків в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, куди потрапив з особистого дозволу ОСОБА_2, після сумісного розпивання з ним спиртних напоїв, з корисних мотивів таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: мобільний телефон марки «Motorola С 115» вартістю 250 грн., в якому була вставлена сім-картка мобільного оператора «Jeans» вартістю 25 грн., де на рахунку були гроші в сумі 22 грн. Внаслідок цієї крадіжки потерпілому ОСОБА_2 заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 297 грн.

Крім цього, не зупинившись на досягнутому, підсудний ОСОБА_4 продовжив свою злочинну діяльність, а саме: 08.12.2009 року близько 16-ї год., підсудний ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з корисних мотивів з метою таємного викрадення чужого майна прибув до будинку, який розташований по вул. Садовій, № 47 в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, де через отвір у вхідних дверях будинку просунув руку та відчинив замок від вхідних дверей будинку. Потім, перебуваючи в коридорі, зірвав навісний замок на дверях та проник до кімнати будинку, звідки почав таємно викрадати майно, яке належить ОСОБА_3, а саме: чавунну двохконфорну плиту вартістю 95 грн., але довести до кінця свій злочинний намір, тобто скористатись викраденим за власним розсудом не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий на місці події потерпілою ОСОБА_3

Підсудний ОСОБА_4 винним себе у пред'явленому йому обвинуваченні як у ході досудового слідства, так і у судовому засіданні визнав повністю та пояснив, що у грудні 2009 року - точної дати не пам'ятає - він разом зі своїм другом Яковенко прийшов до ОСОБА_2 ОСОБА_5 вони сиділи в літній кухні та вживали пиво. Він побачив мобільний телефон «Моторола», який знаходився на підвіконні. Через деякий час Яковенко та ОСОБА_2 вийшли з літньої кухні, а він взяв мобільний телефон і поклав собі в кишеню. Потім він пішов додому, не сказавши, що вкрав телефон. Згоден відшкодувати потерпілому вартість мобільного телефону. Наступного дня в денний час він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, проходив мимо будинку ОСОБА_3, що знаходиться по вул.. Садовій і вирішив здійснити крадіжку. Він через вибите скло у вікні просунув руку і відкрив внутрішній замок, зайшов у коридор, зірвав навісний замок з дверей, які ведуть у кімнату. Зайшовши туди, він вирішив викрасти чавунну двохконфорну плиту з метою в подальшому здати на металобрухт. Він намагався зняти плиту, але в цей час до будинку зайшла ОСОБА_3, почала на нього кричати, а він втік. У вчиненому кається.

Винність підсудного у вчиненому підтверджується поясненнями потерпілих:

-ОСОБА_2, який пояснив, що 7 грудня 2009 року до нього прийшов підсудний разом з сином його співмешканки. Вони сиділи в літній кухні, обідали, а він пішов у будинок. В літній кухні залишався його мобільний телефон «Моторола» вартістю 250 грн. з сім-картою оператора «Джинс» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 22 грн. Наступного дня, зайшовши до літньої кухні, він виявив відсутність мобільного телефону. Він зрозумів, що телефон вкрав ОСОБА_4. Просить стягнути з нього заподіяну шкоду в сумі 297 грн. та суворо його не карати;

- ОСОБА_3, яка пояснила, що 8 грудня 2009 року у післяобідній час вона була- відсутня за місцем свого мешкання. Близько 16-ї год. вона повернулася додому і виявила, що хата її відкрита, навісний замок пошкоджений. Зайшовши в хату, вона побачила там підсудного, який намагався зняти чавунну двохконфорну плиту. Вона почала його сварити, а він тим часом утік. Нею заявлений позов про стягнення моральної шкоди, але на даний час вона від позовних вимог відмовляється. Просить підсудного суворо не карати.

Пояснення підсудного, потерпілих відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, тому у відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України суд вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не заперечують.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред'явлене підсудному ОСОБА_4 обвинувачення доведено в повному обсязі і його дії, які полягають у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_4, що полягають у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, органами досудового слідства також правильно кваліфіковано за ст.ст. 15 ч. 3- 185 ч. 3 КК України.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є: визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, те, що він раніше не засуджувався, стан його здоров'я.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння..

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує усі пом'якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини, його посередні характеристики з місця проживання, думку потерпілих і вважає можливим звільнити його від покарання з випробуванням та покладанням на нього певних обов'язків.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлено цивільний позов на суму 297 грн. Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що на підставі ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_3 в ході досудового слідства заявила цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_4 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 від цивільного позову відмовилася.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченого ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 3 - 185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання: за ст. 185 ч. 1 КК України - 1 рік позбавлення волі; за ст.ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 3 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого по карання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки. У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4. від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 297 /двісті дев'яносто сім/ грн..

Речовий доказ - чавунну двохконфорну плиту, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_3, залишити її як власниці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_5