УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/4141/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 390 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
-за ч. 1 ст. 390 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.07.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 28.09.2016 року по набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з 28 вересня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили строком на 2 (два) місяці.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив рецидив злочинів.
З 27 серпня 2015 року ОСОБА_8 відбував покарання у Державній установі „Бердичівський виправний центр (№ 108) згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2015, яким засуджений до двох років обмеження волі.
Будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених, ОСОБА_8 допустив злісне ухилення від робіт.
Так, 13.06.2016 року під час перевірки черговим нарядом Бердичівського виправного центру №108, на території ТОВ «Папір-Мал» у ОСОБА_8 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. За дане порушення та вимог ч. 4 ст. 59 КВК України та п. 3 Розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 ОСОБА_8 14.06.2016 було поміщено до ДІЗО строком на три доби.
22.06.2016 року працівниками чергової зміни Бердичівського виправного центру №108 ОСОБА_8 був виявлений на своєму робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого його було доставлено до травмпункту Бердичівської центральної міської лікарні, де йому встановлено діагноз: F 10.00 алкогольне сп`яніння за зовнішніми ознаками. За дане порушення та вимог ч. 4 ст. 59 КВК України та п. 3 Розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 на ОСОБА_8 23.06.2016 накладено дисциплінарне стягнення у виді поміщення в дисциплінарний ізолятор строком на 10 діб.
Крім того, знаходячись на території Бердичівського виправного центру №108, у період часу з 23:00 год. 20.08.2016 р. по 02:05 год. 21.08.2016 р., у невстановлений слідством спосіб та місці, з метою самовільного залишення місця обмеження волі, без відповідного дозволу керівництва установи, ОСОБА_8 самовільно залишив межі Бердичівського виправного центру №108 та зник в невідомому напрямку.
21.08.2016 року близько 21:45 год. ОСОБА_8 затриманий черговим помічником начальника установи Бердичівського виправного центру №108 ОСОБА_9 в районі «Автовокзалу», що розташований по вул. Київській, 93 у м. Житомирі та доставлений до Бердичівського виправного центру №108.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.
Вказує, що ОСОБА_8 працюючи до відбування покарання на будівництві отримав ряд тяжких травм і неодноразово наголошував, що він за станом здоров`я не може працювати на важких роботах.
Разом з тим, ця обставина не була врахована адміністрацією установи при працевлаштуванні, яка упереджено та негативно ставилась до нього, не реагували на його скарги.
Наміру ухилитися від відбування покарання він не мав, а лише у зв`язку з відсутністю реакції керівництва УВП вирішив поїхати скаржитись в м. Київ.
За попереднім місцем роботи у ФОП ОСОБА_10 він характеризується позитивно, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери та його батько має ряд хронічних захворювань.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити та пом`якшити йому покарання.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними.
Так, з показань ОСОБА_8 у суді вбачається, що він визнав два випадки вживання алкогольних напоїв на роботі, а зокрема 13 червня 2016 року близько 1000 год. на заводі ТОВ „Папір-Мал та 22 червня 2016 року на виробництві на території Бердичівського виправного центру № 108, близько 17 годити.
Не заперечував ОСОБА_8 і самовільного залишення Бердичівського виправного центру та виїзду у м. Київ, а лише стверджував, що їхав для того щоб поскаржитись у прокуратуру.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 дали показання в яких підтвердили випадки виявлення у ОСОБА_8 стану сп`яніння на робочому місці, а також самовільного залишення території Бердичівського виправного центру № 108 та його розшуку.
Також, з їх показань слідує, що ОСОБА_8 мав можливість звернутися до лікувального закладу для отримання висновку про неможливість виконання робіт, оскільки медичну допомогу засуджені до обмеження волі отримують у загальному порядку, однак він цього не робив, а в період перших шести місяців на роботу не виходив, рішення адміністрації не оскаржував.
Висновки суду також підтверджуються і іншими доказами, які суд дослідивши, детально навів у вироку.
Згідно рапорту чергового Бердичівського виправного центру (№ 108) від 21.08.2016, відсутність засудженого ОСОБА_8 у виправній установі було виявлено вказаного дня о 02 год. 15 хв., під час проведення нічної перевірки засуджених на спальних місцях.
Зі встановленими межами Бердичівського виправного центру (№ 108), вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, вимогами нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарання, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі, а також з настанням кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. ст. 390, 392, 345 КК України засуджений ОСОБА_8 ознайомлений під підпис 27 серпня 2015 року.
Перебування засудженого ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння на робочому місці 13.06.2016 підтверджується випискою з медичної карти № 288, згідно якої о 1800 13.06.2016 ступінь сп`яніння у ОСОБА_8 склав 0,36 проміле.
Факт перебування засудженого ОСОБА_8 під час роботи в стані алкогольного сп`яніння 22 червня 2016 року доводиться випискою з медичної карти № 288, відповідно до якої о 1830 год. 22.06.2016 засуджений ОСОБА_8 за зовнішніми ознаками (хитка хода, порушена артикуляція, виражений запах алкоголю) перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно відповіді Бердичівської місцевої прокуратури від 28.04.2017 за наслідками перевірки дій адміністрації державної установи „Бердичівський виправний центр щодо засудженого ОСОБА_8 порушень в діях адміністрації Бердичівського виправного центру № 108 не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.
Покарання ОСОБА_8 на думку колегії суддів, призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.
Судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, обставини, що обтяжують його покарання рецидив злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується негативно, оскільки 6 (шість) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, за попереднім місцем роботи у ФОП ОСОБА_10 характеризується позитивно.
Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: