Справа № 461/4884/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/814/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0003197 від 15.07.2016 р. у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань апеляційного суду Львівської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 ,-
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 03.12.2017 року включно.

Обираючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя, врахував особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, яких ще не допитано, знищити, спотворити або приховувати сліди вчинення кримінального правопорушення, знищити, сховати або відчужити майно, на яке може бути накладено арешт, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а також беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан, особу підозрюваного, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу та ухвалити нову обравши більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.
Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 цілком можливим було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою без визначення застави, є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Наголошує, що судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, його дружина ОСОБА_11 перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 03 жовтня 2017 р. затримано у порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення у гаражному приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_2 . 03 жовтня 2017 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру в вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. 04 жовтня 2017 р. ОСОБА_7 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри та про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 , клопотання слідчого містить виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігти їм іншим шляхом, ніж взяття під варту, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя даних вимог дотримався та всупереч покликанням в апеляційній скарзі про необґрунтованість ризиків, належним чином їх мотивував, вказавши, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, схильний до скоєння протиправних дій, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, яких ще не допитано, знищити, спотворити або приховувати сліди вчинення кримінального правопорушення, знищити, сховати або відчужити майно, на яке може бути накладено арешт.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи викладені в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_7 обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в зв`язку з чим відмовляє захиснику в задоволенні поданої ним апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4