Ухвала

23 квітня 2018 року
м. Київ
Справа № 174/639/16-к
Провадження № 51-4527 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно приписів ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, ОСОБА_4 не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК.
Натомість, як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 вказує про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 79 Кримінального кодексу України (далі КК), що позбавляє можливості встановити дійсну позицію захисника з чим саме він не погоджується з розміром призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, чи з незастосування судами першої та апеляційної інстанцій положень ст. 79 КК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, захисник не обґрунтував підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, враховуючи, що на підставі положень ст. 436 КПК суд касаційної інстанції наділений повноваженнями змінити судові рішення у випадку пом`якшення призначеного засудженому покарання.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3