Справа № 524/8963/17
Провадження № 1-кп/524/116/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003328 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.12.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, ст..15 ч.2, 186 ч.2, 125 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підстав ст.15, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-11.06.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області перегляд вироку -2 роки 5 місяців;

-23.03.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців;

- 24.02.2017 року звільнений з Божківської ВК Полтавській області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.03.2010 року Автозаводським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до п/в на строк 3 роки. На підставі ст. 75 з іспитовим строком на 1 рік;

-25.05.2012 року Крюківським районним судом за ч.3 186 КК України до п/в на строк 4 роки. Звільнений 29.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

-29.04.2016 року направлено обвинувальний акт Кременчуцькою місцевою прокуратурою до Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч. 2 ст. 190 КК України;

-07.10.2016 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.125 України до 240 годин громадських робіт;

-19.10.2016 Крюківським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1,4 ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

-31.03.2017 року Автозаводським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1,4 ст.70 КК України КК України до п/в строком 2 роки 9 місяців;

- 29.05.2017 року згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.03.2017 року залишено без змін;

-27.06.2017 року прибув до Темновської ВК (№100) Харківської області;

-18.10.2017 року Харківським районним судом Харківської області звільнений від подальшого відбуття покарання на підставі ст.3 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29.10.2017 року, близько 22.00 години, гр. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , знаходячись біля Кременчуцької загальноосвітньої школи №20 по вулиці Академіка Маслова, 12 м. Кременчука, побачили раніше їм незнайомого малолітнього ОСОБА_10 після чого виявили злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння грошима та іншим майном потерпілого, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, шляхом вчинення на нього нападу. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою вчинили напад на малолітнього потерпілого гр. ОСОБА_10 та діючи узгоджено ОСОБА_8 наніс один удар рукою зжатою в кулак в область лівого ока ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 наніс потерпілому один удар рукою зжатою в кулак в ліву область щелепи. Заподіяні малолітньому потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №979 від 14.11.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung GTC 3350» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 314 гривень, грошовими коштами в сумі 50 (п`ятдесят) гривень, курткою світло-синього кольору, по типу вітровки, вартістю 504 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 868 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пяснив, що 29.10.2017 зустрів ОСОБА_8 . Разом з ним пішли прогулюватись. На зустріч їм йшов потерпілий. Він його зупинив щоб поговорити. Тілесних ушкоджень потерпілому не наносив. Телефон потерпілий віддав сам після того як ОСОБА_8 його вдарив. Куртку потерпілий також віддав сам після того, як він попросив його про це. Після цього потерпілий пішов. Вину не визнає, тому що потерпілий речі віддав добровільно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пяснив, що 29.10.2017 зустрів ОСОБА_9 біля школи №20 м. Кременчука та разом з ним пішли прогулюватись. На зустріч вийшов потерпілий. ОСОБА_9 зупинився з ним розмовляти, а він пройшов трохи далі. Почув між ОСОБА_12 та потерпілим розмову на підвищених тонах. Підійшов до них та, з метою заспокоїти потерпілого, наніс йому удар правою рукою в область щелепи. Від удару потерпілий схопився за щоку, нічого не говорив та трохи нахилився. Після цього він запитав у ОСОБА_9 чи йде він додому, той відповів що ні. Оскільки поспішав , то пішов додому , а ОСОБА_9 залишився. Наступного, дня по телефону, домовилися з ОСОБА_9 про зустріч. Коли зустрілись ОСОБА_9 дав йому телефон «Самсунг». Вказаний телефон він продав на базарі особі ромської національності за 75-80 гривень. Визнає лише те, що завдав потерпілому тілесні ушкодження.
Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченими їх винність у вчиненні інкримінованого їм злочину в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 29.10.2017 року близько 22 години він йшов додому між ЗОШ № 20 та ДЮСШ №2. На зустріч йому вишли обвинувачені та запитали звідки він. Після цього взяли за куртку та відвели за перукарню, що була поруч. Вказане місце не освітлювалось. ОСОБА_9 запитав чи є у нього телефон та гроші, після чого обшукав кармани та забрав гроші. ОСОБА_8 у цей час тримав його за куртку та наніс один удар в область глаза. Після удару він віддав телефон ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_9 сказав знімати куртку , на що він заперечив. ОСОБА_9 вдарив його кулаком в область щелепи, він упав та деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до тями побачив , як обвинувачені тікають з його речами. Після цього пішов додому та зустрів свою матір, якій все розповів.
- показами законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_13 - ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 29.10.2017 року ввечері чекала свого сина. Постійно була з ним на телефонному зв`язку. Близько 22 години зв`язок з сином перервася і Вона пішла його шукати. Знайшла сина біля піцерії роздягнутого та з розірваною щокою. Одразу ж поїхали в лікарню. Про те що сталося їй розповів син, який сказав, що двоє хлопців здійснили на нього напад , побили та забрали телефон, гроші, куртку. Усі слідчі дії з її сином проводились у її присутності.
-показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що він батко потерпілого. Разом вони не проживають. 29.10.2017 року йому подзвонила дружина та сказала, що побили їхнього сина. Він взяв автомобіль та повіз сина в дитячу лікарню. По дорозі син розповідав, що він йшов додому. В районі ЗОШ №20 підійшли двоє, побили. Коли прийшов до тями не було куртки, телефону та грошей.
-протоколом огляду місця події від 30.10.2017 та фототаблицею до нього;
-протоколом огляду від 01.11.2017 з фототаблицею до нього, відповідно до якого у ОСОБА_9 вилучено куртку потерпілого ОСОБА_13 , телефон «NoKia», сімкарту «djuice»;
-протоколом огляду від 09.11.2017 відповідно до якого у гр. ОСОБА_15 вилучено телефон «Samsung GTC 3350», який належить потерпілому ОСОБА_16 та який вона придбала у обвинуваченого ОСОБА_8 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.11.2017 під час якого потерпілий ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_9 як особу, яка вчинила на нього розбійний напад;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.11.2017 під час якого потерпілий ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_8 як особу, яка вчинила на нього розбійний напад;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2017 згідно якого свідок ОСОБА_15 упізнала ОСОБА_8 як особу, у якої купила телефон «Samsung GTC 3350»;
-висновком судово-медичної експертизи № 979 від 18.11.2017 згідно якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани слизової оболонки лівої щоки, яка утворилась від ударної дії тупим предметом, яким може бути долоня стиснута в кулак та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-висновком експерта з оцінки майна від 10.11.2017 згідно якого вартість мобільного телефону «Samsung GTC 3350», який належить потерпілому ОСОБА_11 з урахуванням зносу становить 314 грн., вартість куртки по типу вітровки, яка належить потерпілому ОСОБА_11 з урахуванням зносу становить 504 грн.;
-протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_13 від 20.11.2017 під час якого потерпілий розповів про обставини вчинення нападу на нього та показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень;
-висновком судово-медичної експертизи № 1002 від 21.11.2017 згідно якого покази потерпілого ОСОБА_13 не протирічать судово-медичним даним щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.
Зазначені докази винності обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, щодо кожного окремо, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленомуКонституцією та КПК України.

Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те що, розбійного нападу на потерпілого вони не вчиняли, потерпілий добровільно віддав свої речі, що удари наносилися у відповідь на образливі слова потерпілого не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони повністю спростовуються чіткими та послідовними показаннями потерпілого, який підтвердив суду, що удари йому нанесли після того як відвели у місце яке не освітлювалось та вимоги передачі телефону, грошових коштів та куртки. Куртку у нього забрали в той момент, коли він знаходився на землі, після нанесених ударів, тобто саме під час нападу на нього обвинуваченими. При цьому, потерпілий пояснив суду, що у скоєнні розбійного нападу на нього, приймали участь як ОСОБА_9 так і ОСОБА_17 що, на думку суду, спростовує показання обвинувачених про те, що ОСОБА_8 наніс потерпілому удар та пішов. Зазначені показання потерпілого також повністю узгоджуються з показаннями законного представника потерпілого та свідка ОСОБА_14 , які підтвердила суду, що після скоєння розбійного нападу, потерпілий пояснював, що напали на нього саме двоє невідомих осіб, які із застосуванням насильства, заволоділи його майном. Крім того, свої показання потерпілий також повністю підтвердив під час проведення слідчого експерименту Таким чином, зазначені вище докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 носили узгоджений характер, були направлені саме на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого та повністю спростовують їх версію, яка розцінюється судом, як спроба уникнути кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.
Таким чином, оцінюючи у сукупності досліджені письмові докази, покази потерпілого, свідків, суд вважає доведеною винність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, фактично вчинені ним дії під час скоєння розбійного нападу,особу обвинуваченого, який вчинив злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі , що свідчить про нього як про особу , яка схильна до злочинної діяльності, не працює, неодноразово судимий, має не зняті у встановленому законом порядку судимості, характеризується посередньо його стан здоров"я та вік і приходить до висновку , що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волів межах санкції статті яка передбачає відповідальність за вчинене.

Обставин , які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, фактично вчинені ним дії під час скоєння розбійного нападу,особу обвинуваченого, який не працює, неодноразово судимий, має не зняті у встановленому законом порядку судимості, характеризується посередньо його стан здоров"я та вік і приходить до висновку , що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волів межах санкції статті яка передбачає відповідальність за вчинене.

Обставин , які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній - взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу затримання - з 01 листопада 2017 року .
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу затримання - з 01 листопада 2017 року.

Арешт накладений ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 року та 09.11.2017 року на тимчасово вилучене майно , а саме куртку світло-синього кольору , мобільний теоефон Samsung GTC 3350» ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон «Nokia C2-05», сімкарту «djuice» - скасувати.
Речові докази по справі куртку світло-синього кольору, мобільний теоефон Samsung GTC 3350» ІМЕІ НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон «Nokia C2-05», сімкарту «djuice» - повернути ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: