Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2747/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000788 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Морозівка Корецького району Рівненської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 08.06.2016 року близько 01 години 00 хвилин за попередньою змовою з групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, направленою на видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, всупереч п.4 ч.3 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», яким передбачено надання дозволу ( ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, до яких відноситься бурштин, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра» та Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, за відсутності спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, шляхом гідророзмиву грунту за допомогою мотопомпи марки «Mercedes-Benz» та мотопомпи «АР-118F-SCWP-1000S на земельній ділянці поблизу ст.Ушиця Коростенського району Житомирської області займався видобутком бурштинусирцю та незаконно видобув з надр землі 11, 7 гр.бурштину-сирцю, загальною вартістю 160, 75 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України.

Такі встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
В судовому засіданні 13.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині не визнав і пояснив, що не офіційно працює в с.Михайлівка Коростенського району, зокрема здійснює нагляд за мисливським будиночком, який там розташований. В червні місяці 2016 року разом зі своїм кумом на ім`я ОСОБА_5 на автомобілі «Пежо» їздив відпочивати в с.Гулянка. Біля магазину в с.Гулянка випив сто грамів спиртного. Після цього до нього приєднались місцеві хлопці, яких він наглядно знає, а кум поїхав звідти. Надалі він продовжив відпочинок з цими хлопцями. Потім з хлопцями пішов до будинку, який розташований на краю села. В будинку взув гумові чоботи і пішов в напрямку лісу де світились ліхтари, оскільки це його зацікавило. Знав, що в даній місцевості проводиться видобуток бурштину. На місці видобутку побачив людей приблизно в кількості 15 осіб, один чоловік впав в лунку і він почав йому допомогати звідти вилізти. В цей час почалась якась «біготня». Він відразу ж повідомив, що не причетний до цієї ситуації, тому став осторонь. Вказав, що видобутком бурштину не займався, в попередній змові ні з ким не перебував, і в нього нічого не вилучалось. В судовому засіданні 12.02.2018 року просив звільнити його від покарання на підставі акту амністії.

Свідок ОСОБА_6 показав, що працює дільничним офіцером поліції Коростенського ВП. В червні місяці 2016 року здійснював виїзд в с.Ушицю по охороні громадського порядку та охороні надр. У вечерній час отримав повідомлення про видобуток бурштину. Прибувши до місця видобутку побачив автомобіль «бус» та «комбі», генератор, помпу, рукава. Вся техніка була в робочому стані, в рукавах стояла вода. Люди, які перебували на місці події, були одягнуті в брудний одяг, що вказувало на те, що вони працювали. Один з чоловіків вів дискусію, інші мовчали.

Свідок ОСОБА_7 показав, що працює дільничним офіцером поліції Коростенського ВП. Влітку 2016 року їздив з нарядом на ст.Ушицю. На місці видобутку були присутні працівники СБУ та особи, які займались видобутком бурштину. Одяг на цих особах був брудний, стояли транспортні засоби, інші необхідне приладдя для видобутку бурштина: генератор, помпа, рукава. ОСОБА_8 був на місці події, однак казав, що опинився там випадково.

Письмовими доказами вчинення обвинуваченими інкримінуємого злочину, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні є: витяг з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів 08.06.2016 року з правовою кваліфікацією дій за ст.240 ч.2 КК України; рапорт оперативного чергового Коростенського ВП, який зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №3887 від 08.06.2016 року та містить інформацію про те, що повідомлення отримано від працівника поліції ОСОБА_9 , про те, що на ст.Ушиця Коростенського району невідомі особи (близько 15) за допомогою двох мотопомп займаються незаконним видобутком бурштину; протокол огляду місця події від 08.06.2016 року в якому зафіксовано ділянку місцевості в с.Ушиця Коростенського району та перебування в зазначеному місці осіб взутих у гумові чоботи, розташування автомобіля «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_1 , автомобіля марки «комбі», мотопомп, бензогенератора в робочому стані, світлового обладнання, каністр з паливом, штучно створених ям, обтягнутих сіткою навколо, а також виявлення каміння жовтого кольору, з фототаблицею до нього; висновок за результатами експертизи гемологічних об`єктів згідно якого наданий на експертизу бурштин у сировині становить вагу 11, 7 гр, оціночна вартість якого 6, 44 долари США без врахування ПДВ; протокол огляду речей від 20.08.2016 року в ході якого на майданчику тимчасового затримання автотранспорту Коростенського ВП оглянуто автомобіль «Москвич-ИЖ-2715" та автомобіль «Mercedes-Benz-210», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також мотопомпи, пожежні рукави з алюмінієвими наконечниками на яких наявний бруд від піску, акумуляторну батарею, швайбери, водозабірні шланги, пластмасові каністри, ємністю 20 літрів кожна, вісім підсаків, п`ять сит, бензиновий генератор, інвертор напруги від якого відходять два проводи з`єднувачі, з фототаблицею до нього; постанова від 08.06.2016 року про визнання та приєднання до кримінального провадження вищезазначеного майна в якості речових доказів; лист Білківської сільської ради від 18.08.2016 року про те, що дозвіл для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на території земель, розташованих поблизу ст.Ушиця Коростенського району і відносяться до Білківської сільської ради не надавався; протокол огляду від 18.08.2016 року яким зафіксовано на земельній ділянці поблизу ст.Ушиця на території земельної ділянки, яка відноситься до Білківської сільської ради штучно створених ям, з фототаблицею до нього; акт обстеження від 08.08.2016 року яким встановлено зняття грунтового покриву та проведення виїмки грунту ймовірно з метою видобутку бурштину на земельній ділянці за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради Коростенського району, з зазначенням відповідних розмірів, зі схемою до нього.

Зауважень з приводу належності та допустимості доказів від сторін кримінального провадження не надійшло.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПКУкраїни процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази,документи, висновки експертиз.

Отже, наведені вищевказані докази є належними і допустимими, та в своїй сукупності є достатніми і взаємопов"язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого щодо непричетності до незаконного видобутку бурштину і розцінює їх як обраний ним спосіб захисту.

Так, обвинувачений проживає в іншому населеного пункті, який знаходиться на значній відстані від території, де проводиться незаконний видобуток бурштину. Місце та час вчинення злочину, одяг в який був одягнений обвинувачений, також вказують про направленість умислу на незаконний видобуток бурштину. Необхідність такого взуття, як гумові чоботи, не була викликана погодними умовами та ландшафтом місцевості.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає у порушенні встановлених правил охорони надр, злочинно впливаючи на які особа своїми діями призводить до негативної екологічної обстановки, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_4 працездатного віку, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом"якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим, згідно ч. 3 ст.12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи викладене суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому обравши вид та розмір покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України, звільняє від його відбування з випробуванням, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів. Інші види покарань, які передбачені ч.2 ст.240 КК України, а саме покарання у виді штрафу або позбавлення волі не може бути застосовано до обвинуваченого, оскільки останній не має постійного джерела доходу, а покарання у виді позбавлення волі не є співмірним вчиненому.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей і в судовому засіданні клопотав про застосування до нього акту амністії, тому на підставі ст.1 п."в" Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, якою передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Невизнання вини не є підставою для відмови в застосуванні акту амністії.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати в порядку ст.124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні та арешту накладеного ухвалою від 13.07.2016 року на автомобілі, помпи, пожежні рукави, акумуляторну батарею, водозабірні шланги, швайбери, каністри, підсаки, сита, ліхтари, бензиновий генератор, з`єднувальні трубки судом не вирішується, оскільки матеріали даного кримінального провадження є виділеними, процесуальне рішення щодо інших осіб не прийнято.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. "в" Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 90 гривень 72 копійки.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: