Справа № 738/235/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/628/2017
Категорія - 286 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000419 , за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, має трьох неповнолітніх дітей, працюючий водієм в Менській міській раді Менського району Чернігівської області, раніше несудимий

засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 08.11.2015 року близько 21 год. в порушення п. 2.9 (а) ПДР України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Мена-Блистова», здійснюючи рух з м. Мена в напрямку с. Ліски Менського району, за межами населеного пункту в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України не був уважним та не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, відповідно не реагував на них, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу з урахуванням дорожньої обстановки і не мав змоги постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в порушення вимог п.п. 11.2, 11.3 ПДР України, здійснив виїзд на узбіччя дороги, внаслідок чого під час руху втратив контроль над керованим транспортним засобом та некерований легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив контакт правою передньою частиною з придорожнім деревом. Внаслідок даної пригоди пасажир ОСОБА_10 , який в цей час знаходився в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого стегна в верхній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому діалізу правої ліктьової кістки з помірним зміщенням, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійних ран правої скроні та лівої щоки, синця правого колінного суглобу, садни кульшового суглобу, що згідно висновку судово-медичного експерта №167 від 21.12.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше 3 тижнів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у звязку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок мякості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 1 КК України 2 місяці арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами. Вважає, що ст. 69 КК України застосовано необгрунтовано.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу.

Обвинувачуваний та його захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачуваний пояснив, що він відбув покрання у виді громадських робіт та відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду. ОСОБА_7 вказав, що потерпілий сам попросив відвезти його до дівчат та бачив, що він був у стані алкогольного сп`яніння

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції і в поданій апеляційній скарзі не оскаржується.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю та показав, що ввечері вирішив поїхати в магазин, випадково там зустрів потерпілого, який запропонував поїхати погуляти. Потерпілий сидів на пасажирському сидінні, обвинувачений за кермом авто, зненацька в`їхали в зону туману, тому обвинувачений втратив орієнтир дороги і здійснив зіткнення з придорожнім деревом. В результаті чого потерпілого було травмовано. Сплатив 10000 грн. потерпілому на лікування.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що він зустрівшись з обвинуваченим біля магазину запропонував йому поїхати відпочити. Виїхавши за м. Мена машина під керуванням обвинуваченого здійснила зіткнення з придорожнім деревом. Внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження. Має претензії матеріального характеру.

Згідно висновку експерта № 167 від 22.12.2015 року, у потерпілого ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження у виді закритого перелому правого стегна у верхній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому діалізу правої ліктьової кістки з помірним зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран правої скроні та лівої щоки, синця правого колінного суглобу, садни кульшового суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше 3 тижнів.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України.

Згідно даних довідки начальника Менського районного сектору з питань пробації № 725 від 17. 07. 2017 року встановлено, що ОСОБА_7 на момент апеляційного розгляду вже відбув покарання у виді громадських робіт. (а. с. 144) Довідкою № 834 від 17. 08. 2017 року сектору з питань пробації також підтверджується, що за період відбування громадських робіт ОСОБА_7 порушень трудової дисципліни не допускав, на відпрацювання громадських робіт з`являвся своєчасно, до поставлених задач відносився добросовісно.

Вказане підтверджує, що на момент апеляційного розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 останній відбув покарання у виді громадських робіт.

Отже при умові призначенні йому покарання у виді арешту це буде фактично притягнення однієї особи до подвійної кримінальної відповідальності за вчинення одного й тогож кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_10 в заяві до апеляційного суду вказав, що ОСОБА_7 повністю відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду. Будь- яких претензій до ОСОБА_7 потерпілий не має.

В суді першої інстанції ОСОБА_10 пояснив, що зустрівшись біля магазину з ОСОБА_7 , він попросив обвинувачуваного відвезти його на відпочинок.

Наведені показання ОСОБА_10 підтверджують показання ОСОБА_7 , що потерпілий сам попросив відвезти його до дівчат та бачив, що він був у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, повністю відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, повністю визнав свою вину та щиро кається.

Колегія суддів відповідно до вимог ст. 66 ч. 1 та ч. 2 КК України вказані обставини визнає як такі, що пом`якшують покарання обвинувачуваного. Тому, відповідно до вимог ст. 69 КК України, вказані пом`якшуючі обставнити та данні про позитивну характеристику особи істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тому, суд першої інстанції правильно призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України. Судом першої інстанції обвинувачуваному призначене покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачуваного та попередження нових злочинів. Тому, підстав для скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4