Справа № 1-п-43/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі: Яценко Л.І.

з участю прокурора: Загребельного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальної справи порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України (в ред.1960 року) та постанову слідчого СВ Лубенського МВ про вирішення питання щодо закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

До Лубенського міськрайонного суду надійшла кримінальна справа з постановою слідчого СВ Лубенського МВ, затвердженої Лубенським міжрайонним прокурором щодо вирішення питання про закриття кримінальної справи №96140100, порушеної 22.03.1996 року за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України (в ред.1960 року) у звязку із закінченням строків давності.

В постанові зазначено, що, згідно матеріалів кримінальної справи, в ніч з 11 на 12 березня 1996 року, невідома особа шляхом розбиття віконного скла, проникла в приміщення складу Оріхівського цукрорадгоспу, звідки скоїла крадіжку 2-х велосипедів. По даному факту крадіжки майна було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України (в ред.1960 року).

Санкція ст.81ч.3 КК України в редакції 1960 року передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

01.09.2001 року набрав чинності новий Кримінальний Кодекс України. Відповідно до прикінцевих та перехідних цього Кодексу, розділу 2 ч.5, призначені міри покарання за Кримінальним Кодексом України 1960 року, якщо вони перевищують санкції відповідних статей нового Кодексу, знижені до максимальних меж покарання, встановлених цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність за скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної з проникненням в житло, приміщення чи сховище, передбачена ст.185ч.3 нового КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Отже, злочин, за ознаками якого порушена дана кримінальна справа, повинен кваліфікуватись за ст.185ч.3 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин, так як передбачене покарання не перевищує строк, більш як 10 років.

На підставі ч.1п.4 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення тяжкого злочину минуло десять років.

В ч.3 ст.11-1 КПК України вказано, що якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій ст.49 КК України не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

В судовому засіданні прокурор підтримав постанову слідчого СВ.

Судом встановлено, що 22.03.1996 року слідчим СВ Лубенського МРВ порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України, в редакції 1960 року, згідно постанови слідчого (а.с.1).

Санкція ст.81ч.3 КК України в редакції 1960 року передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

01.09.2001 року набрав чинності новий Кримінальний Кодекс України. Відповідно до прикінцевих та перехідних цього Кодексу, розділу 2 ч.5, призначені міри покарання за Кримінальним Кодексом України 1960 року, якщо вони перевищують санкції відповідних статей нового Кодексу, знижені до максимальних меж покарання, встановлених цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність за скоєння крадіжки чужого майна, поєднаної з проникненням в приміщення, передбачена ст.185 ч.3 нового КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Тому, злочин, по факту якого порушена дана кримінальна справа, повинен кваліфікуватись за ст.185ч.3 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин, так як передбачене покарання не перевищує строк, більш як 10 років.

В ч.3 ст.11-1 КПК України вказано, що якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій ст.49 КК України не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

На даний час слідством не встановлено особу, яка скоїла крадіжку велосипедів зі складу Оріхівського цукрозаводу і з моменту скоєння злочину минуло поанд 15 років.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

У відповідності до ст.11-1 КПК України прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченого ч. 1 ст.49 КК України виносить мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що маються підстави для закриття кримінальної справи №96140100 у звязку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.11-1 КПК України, ст.49 КК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу №961400100, порушену 22.03.1996 року за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України (в ред.1960 року) закрити у звязку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області в 7 добовий термін

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1