Кримінальне провадження № 760/1154/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селідово Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше судимого:

1)13.09.2002 вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.153, ч.2 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 30.03.2004 умовно достроково на 1 рік 11 місяців 6 днів;

2)02.11.2004 вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 24.02.2006 умовно достроково на 5 місяців 7 днів;

3)05.01.2007 вироком Селідовського міського суду Донецької області за ч.2 ст.187 КК України на 8 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого 13.09.2012 умовно достроково на 2 роки 11 днів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 23.02.2017, приблизно о 19.00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кірпи, 4, а саме біля входу до південного вокзалу станції Київ Пасажирський, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 і у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та почав вимагати у останнього гроші і цінності, на що отримав відмову, однак обвинувачений, будучи незадоволеним такою відповіддю, з метою подолання волі останнього, наніс удар потерпілому кулаком в область тулуба, від чого ОСОБА_5 відчув фізичний біль та не чинив опору, а ОСОБА_4 в свою чергу, зняв з потерпілого шкіряну куртку вартістю 700 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він дійсно 23.02.2017, приблизно о 19.00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кірпи, 4, а саме біля входу до південного вокзалу станції Київ Пасажирський, помітив раніше незнайомого йому чоловіка, підійшов до нього та почав вимагати гроші, однак, коли останній відмовив, він наніс йому удар у живіт та зняв з нього куртку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням наведеного суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненні повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеризується задовільно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні. Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До дня набрання вироком законної сили засудженого ОСОБА_4 утримувати в Київському СІЗО.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку Солом`янським районним судом м. Києва від 03.11.2017.

Речові докази, які повернуті потерпілому залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: