В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014436 від 21 вересня 2015 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка, Сумської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, придбав предмет схожий на штик-ніж, який відноситься до клинкової холодної зброї. При цьому ОСОБА_5 , усвідомивши, що даний предмет являється клинковою холодною зброєю, не маючи на те відповідного дозволу, взяв його із собою та у подальшому почав носити та зберігати, у невстановленому досудовим слідством місці, з метою самозахисту, чим вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання клинкової холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, продовжуючи свою незаконну діяльність ОСОБА_5 21.09.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Дарницький вокзал» в м. Києві, увійшов до салону автобуса, який рухався за маршрутом № 63, маючи у себе на ремені штик-ніж. Цього ж дня, тобто 21.09.2015 року, о 16 годині 30 хвилин, вийшовши з салону вищевказаного автобусу та знаходячись на зупинці громадського транспорту «Інститут Хімії» за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 17, під час проведення огляду місця події, у присутності двох понятих, поряд із ОСОБА_5 на землі співробітниками міліції було виявлено та вилучено штик-ніж, який ОСОБА_5 , незаконно носив, без передбаченого законом дозволу, однак побачивши працівників міліції встиг його позбутись, викинувши на землю, безпосередньо перед початком огляду місця події.
Згідно висновку експерта № 1924 від 22.09.2015 року: предмет схожий на ніж, вилучений 21.09.2015 року за адресою: м. Київ. Харківське шосе. 17 виготовлений за типом штик-ножа зразка 1895р. до гвинтівки системи Манліхера зразка, 1895 р. (Угорщина), є військовою зброєю та відноситься до клинкової холодної зброї. Штик-ніж виготовлено заводським (промисловим) способом з внесенням змін (укорочення клинка, зміна плашок).
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 погодився із кваліфікацією його дій за ч.2 ст.263 КК України, визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні. Запевнив суд, що кається у вчиненому, просить врахувати це під час призначення покарання.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 скоїв злочин передбачений ч.2 ст. 263 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч.2 ст.263 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є сиротою, став добровільним учасником АТО, за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно, нагороджений бойовою відзнакою.
Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях обвинувачених не встановлено.
Враховуючи, конкретні обставини справи, той факт що тяжких наслідків від злочину не настало, особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, в тому числі підтримку Єпископа Переяславського і Богуславського Володимира, військовослужбовців, волонтерів, позицію прокурора, позитивну характеристику Київського міського центру Соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді КМДА, суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу у мінімальних межах.

В судовому засіданні також встановлено що ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання у виді штрафу згідно ст. 2 Закону України Про амністію у 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Суд вияснивши, що ОСОБА_5 зрозумілі наслідки звільнення від кримінального покарання на підставі Закону України „Про амністію в 2016 році з нереабілітуючих підстав, прийшов до висновку, що він підлягає звільненню від кримінального покарання на підставі ст.2 Закону України „Про амністію в 2016 році .
Так, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні дій до прийняття Закону України „Про амністію в 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року та набрання ним чинності 07 вересня 2017 року. На час набрання чинності Закону він брав участь безпосередньо в антитерористичній операції, отримав статус учасника бойових дій, вчинив злочин, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, не є діянням передбаченим частинами другою, третьою і четвертою ст.408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України. Обмежень застосування щодо нього амністії не встановлено.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_6 підлягають судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, Законом України Про амністію у 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді штрафу з підстав передбачених ст.2 Закону України Про амністію у 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 491 грн. 04 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи холодної зброї у справі.
Речовий доказ штик-ніж, який зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві (квитанція № 0000998)- знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7