Справа № 353/854/17
Провадження № 1-кп/353/89/17
В И Р О К
13 жовтня 2017 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-
Франківської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
16.09.2017 року близько 18 год. ОО хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Центральна в с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, підійшов до автомобіля марки «Фіат Скудо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі біля будинку № 8а та належить ОСОБА_5 . Перебуваючи біля автомобіля марки «Фіат Скудо», ОСОБА_4 усвідомив, що власник тимчасово відсутній і за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх вчинити, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, руками зняв два зовнішніх дзеркала заднього виду до автомобіля марки «Фіат Скудо», вартістю 1200 гривень за 1 штуку, а всього на загальну суму 2400 гривень, тобто вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця. Однак, ОСОБА_4 свої злочинні наміри до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені перехожими громадянами, які його затримали та викликали працівників поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного, вказавши на те, що він дійсно 16.09.2017 року близько 18 год. ОО хв., перебуваючи по вул. Центральна в с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, підійшов до автомобіля марки «Фіат Скудо», який знаходився на узбіччі біля будинку № 8а та належить ОСОБА_5 , та руками зняв два зовнішніх дзеркала заднього виду до автомобіля марки «Фіат Скудо». Однак його дії були помічені перехожими громадянами, які його затримали та викликали працівників поліції.
У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, потерпілому повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, останній не має до нього претензій матеріального та морального характеру, розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог статтей 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченим та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди та те, що потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, не наполягає на суворому покаранні.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд враховує також дані про особу винного, а саме те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно ставиться до вчиненого, приймав участь в АТО, працює різноробочим, його мати інвалід ІІІ групи.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу, із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.
Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази: два зовнішні дзеркала заднього виду автомобіля марки «Фіат Скудо», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1