ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м.Бар
Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 16 вересня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Українське Барського району Вінницької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом 2 групи з дитинства, раніше не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у власному будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , пройшла до кімнати, в якій на ліжку відпочивав ОСОБА_5 , де між ними виник конфлікту, в ході якого, ОСОБА_4 , маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, умисно нанесла ОСОБА_5 декілька ударів кулаком в область обличчя, а саме в ділянку правої надбрівної дуги та нижньої повіки лівого ока, в наслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_4 стягнула ОСОБА_5 з ліжка та по підлозі витягнула на двір з будинку.

Згідно висновку експерта № 207 від 20 листопада 2015 року, у ОСОБА_5 виявлено струс головного мозку; підшкірну гематому в потиличній ділянці голови; садна в ділянці правої надбрівної дуги, на нижній повіці лівого ока(2), в ділянці правої лопатки(2), синці в ділянці крила здухвинної кістки справа та в правій поперековій ділянці. Вказані ушкодження виникли не менш як від шести дій тупого предмету (предметів), по давності можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (14.09.2015) та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Струс головного мозку за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату загальної працездатності. Відповідно до висновку експертів № 23-к від 07.04.2017 у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (струсу головного мозку, саден на обличчі, підшкірної гематоми в потиличній ділянці голови), на спині в ділянці правої лопатки, синці в ділянці крила здухвинної кістки та в поперековій ділянці, які спричинені дією тупих твердих предметів, і по давності виникнення відповідають строку 14.09.2015 року. Утворення вказаних тілесних ушкоджень не суперечить версії, викладеній ОСОБА_5 у «Протоколі проведення слідчого експерименту». Кількість і локалізація тілесних ушкоджень свідчить про те, що мало місце не менше, як шість прикладань травмуючої дії. Садна в області правої лопатки, синці в поперековій і в ділянці правої клубової кістки кожне окремо і всі разом належать до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «Консолідуючий перелом крижово-клубового з`єднання справа» встановлений в «Медичній карті амбулаторного хворого» без номера та назви лікувально-профілактичного закладу на ім`я ОСОБА_5 , не береться до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджується об`єктивними відомостями.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та дала пояснення, які узгоджуються з обвинувальним актом.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав пояснення, які узгоджуються з обвинувальним актом.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що під час побиття ОСОБА_4 її сина ОСОБА_5 останній увімкнув телефон. Свідок чула крики під час бійки. Коли прибігла до домоволодіння обвинуваченої, то побачила як потерпілого витягнули на подвір`я та продовжували бити руками та ногами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що до неї подзвонила ОСОБА_6 та повідомила про побиття ОСОБА_4 її сина ОСОБА_5 . ОСОБА_7 прибігла до домоволодіння обвинуваченої. Там побачила потерпілого, якого завела до лікарні. Бійки не бачила.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання про те, що він проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 14.09.2015 близько 19 год. 40 хв. він чистив рибу. Прийшов колишній чоловік обвинуваченої ОСОБА_5 . Свідок залишив їх та поїхав у справах. Приблизно через 40 хв. зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що її забрала «швидка» до районної лікарні у зв`язку з загрозою викидня.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина також доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: заявою про злочин; висновком СМЕ № 207 від 20 листопада 2015 року та висновком СМЕ № 23-к від 07.04.2017; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2017 за участю потерпілого.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , була повністю доведена i її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, повністю визнала свою вину у вчиненні вказаного злочину, а також обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу.

Під час судового розгляду обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено право на застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду з усним клопотанням у якому просила застосувати до неї амністію та звільнити від відбування призначеного покарання.

Суд перевіривши наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» вважає, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від відбування призначеного покарання на підставі згаданого Закону, підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до п. «в» ст. 1 цього Закону, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, можуть бути звільнені особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За приписами ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 має дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, згідно до вказаної норми Закону, може бути звільнена від відбування покарання у виді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 завданої злочином моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, матеріальної шкоди в розмірі 8034,26 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, степеня вини особи, та завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, враховуючи те, що дійсно потерпілий ОСОБА_5 в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 отримав умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, терпів фізичний біль та певні незручності, лікувався, вважає, що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 15 000 грн. Під час визначення розміру заподіяної моральної (немайновї) шкоди, суд виходив з принципів розумності та зваженості.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимога позивача про стягнення 1412,75 грн. витрат на придбання ліків задоволенню не підлягає, оскільки надані ним копії фіскальних чеків не доводять факту придбання необхідних ліків саме ОСОБА_5 для лікування ушкодження здоров`я, завданого ОСОБА_4 .

Вимога позивача про стягнення 3621,51 грн. витрат на проїзд з місця проживання до лікаря не доведена жодним доказом. Надані копії проїзних документів не доводять факту проїзду ОСОБА_5 у вказані в них дні саме до лікаря.

Вимога позивача про стягнення 3000 грн. витрат на спеціальне харчування задоволенню не підлягає, оскільки не доведена жодним доказом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити її покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 15000 грн. завданої злочином моральної шкоди.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: