Справа №1- 105/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головоючого судді: Шелесько В.Д.

при секретарі: Гриценко Т.М.,

з участю прокурора: Виноградов М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка справу по обвинуваченню , -

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця, гр.-на України, освіта неповна середня (9 класів), не одруженого, працює по найму, не маючого судимості в порядку ст. 89 КК України та

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя АДРЕСА_2, українця, гр.-на України, освіта повна середня (11 класів),працює по найму, не одруженого, не маючого судимості в порядку ст. 89 КК України, і

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя АДРЕСА_3, українця, гр.-на України, освіта повна середня (технікум),працює по найму, не одруженого,раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2010 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходився у власному житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 В цей час між ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виникла розмова на тему, де саме можна дістати гроші на святкування свята «8-березня». У ході зазначеної розмови, останні разом вирішили те, що їм необхідно щось украсти із металевих речей, продати і виручити гроші від продажу викрадених речей для святкування вищевказаного свята. Далі ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 і ОСОБА_3 піти до вежі базової станції оператора мобільного зв'язку належної закритому акціонерному товариству «Український мобільний зв'язок», що розташована на вулиці Коцюбинського в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, для того щоб подивитися, що там саме можна викрасти із металевих речей. На дану пропозицію ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погодилися. 06 березня 2010 року близько 22 години, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою встановлення предмету крадіжки і вирішення питання про можливість таємного викрадення, прийшли до базової станції оператора мобільного зв'язку належної ЗАТ «УМЗ», що розташована на вулиці Коцюбинського в селищі Павлиш, де була розташована металева вежа виготовлена із стальних кутників різних розмірів, які були пофарбовані у червоний та білий кольори і кріпилися один до одного за допомогою болтів з гайками. Знаходячись поряд вказаної базової станції, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 і ОСОБА_3, побачили, що на території зазначеної базової станції оператора мобільного зв'язку і поряд неї, нікого із сторонніх осіб немає, а також те, що металевий паркан яким була огороджена зазначена базова станція, з правої сторони від ґрунтової дороги пошкоджений, де містився отвір через який можна було проникнути до території базової станції. Помітивши дане, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проникли через даний отвір у паркані на територію базової станції ОМЗ належної ЗАТ «УМЗ», де ОСОБА_1 знайшов ріжковий гайочний ключ. Далі ОСОБА_1 за допомогою зазначеного ключа, демонтував із даної вежі 9 штук стальних кутників. Після цього ОСОБА_1 передав зазначений ключ ОСОБА_2, який за допомогою зазначеного ключа, демонтував із вказаної вежі 10 штук стальних кутників. Потім ОСОБА_2 передав цей ключ ОСОБА_3 і останній аналогічним чином демонтував із даної вежі ще 10 стальних кутників. Зробивши вказане, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 і ОСОБА_3, таємно викрали за попередньою змовою групою осіб і винесли із території базової станції ОМЗ належної ЗАТ «УМЗ» - 8 штук стальних кутників розмірами 0,5см.хІОсм.хІОсм.хІЗОсм., балансовою вартістю 123 грн. 29 коп. за 1 кутник, а всього 986 грн. 32 коп. та 21 стальний кутник розмірами 0,5см.х 10см.хі 0см.х 170см., балансовою вартістю 161 грн. 22 коп. за 1 кутник, а всього 3385 грн. 62 коп., з якими зникли з місця злочину і збувши їх, розпорядилися викраденим на свій розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ЗАТ «УМЗ» було заподіяно матеріальна шкода на загальну суму 4371 грн. 94 коп.

Підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнали повністю, щиро розкаялись, принесли вибачення потерпілому підприємству, просили суворо не карати і не ізолювати від суспільства, вони запевнили суд, що в подальшому злочинів вчиняти не будуть.

В судовому засіданні вони дали покази, що відповідають пред'явленому їм обвинуваченню на досудовому слідстві, та в мотивувальній частині даного вироку.

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їм злочині, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, їх вина підтверджується і іншими доказами по справі, які за згодою підсудних, прокурора та передставника Дніпровського територіального управління ЗАТ «Український мобільний зв'язок», не досліджувались в судовому засіданні і у відповідністю з ч.3 ст. 299 КПК України і суд обмежив дослідження фактичних обставин справи тільки допитом підсудних, матеріалів що стосуються цивільного позову та даних, що характеризують особу підсудних, при цьому сторонам було роз'яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Таким чином в судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання підсудним ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд враховує: тяжкість вчиненого ними злочину, який є середньої тяжкості і не спричинив тяжких наслідків; особу підсудних, які є несудимими, по місцю проживання характеризуються позитивно, до адмінвідповідальності не притягувалисьі; обставини, що пом'якшують покарання підсудних : щире каяття у вчиненому злочині; принесення вибачення потерпілій організації та відшкодування, завданих злочином збитків; відсутність обставин, що обтяжує покарання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення підсудних можливе без ізоляції їх від суспільства і відносно них необхідно вибрати покарання відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

По справі заявлено цивільний позов ПРАТ «МТС України» на суму5623 грн 50 коп про відшкодування збитків завданих злочином. Позов об'єднаний, доведений,визнаний підсудними, а тому підлягає задоволенню в рівних частинах з кожного підсудного.

Речові докази по справі повернуті власникові судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65, 74-76 КК України, ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити кожному покарання у виді позбавлення волі строком ОСОБА_1 - 3 (три) роки, ОСОБА_2 - 3 (три) роки, ОСОБА_3 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком відносно ОСОБА_1 - 1(один) рік, ОСОБА_2 - 2 (два) роки і ОСОБА_3 - 1 (один) рік якщо вони впродовж іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладенні на них судом обов'язки .

На підставі ст.ст. 76 КК України зобов'язати засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 впродовж іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та навчання, періодично з'являтись у вказані органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в силу засудженим залишити раніше обрану - підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПРАТ «МТС України» завдані злочином збитки на суму 5623 грн 50 коп по 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят чотири)грн. 50 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 15 діб з часу проголошення через Онуфріївський районний суд.

Суддя Онуфріївського

Районного суду: Шелесько В.Д.