Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/4183/16-к
27 листопада 2017 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м . Коростень Житомирської області кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з неповною вищою освітою, одруженої, на утриманні має 1 малолітню дитину, уродженки с. Рихальськ Ємільчинського району Житомирської області та мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, не депутата, не інваліда, раніше не судимої
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_6 16 квітня 2016 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВМW 730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві індивідуальної власності, рухалася по правій смузі проїзної частини вул. Кірова в м. Коростень в напрямку залізничного вокзалу.
Наблизившись до перехрестя з вулицею Щорса, рух на якому визначається сигналами світлофора, та увімкнувши показник лівого повороту, здійснювала маневр повороту ліворуч з вул. Кірова біля будинку №36 в напрямку залізничного вокзалу. Виконуючи вказаний маневр , ОСОБА_6 виїхала на перехрестя вул. Кірова та вул. Щорса м. Коростень, де здійснила зупинку автомобіля марки «ВМW 730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , надаючи перевагу в русі транспортним засобам, які рухалися по зустрічній смузі в зустрічному напрямку по вул. Кірова. Після цього, коли автомобілі , що рухалися в зустрічному напрямку проїхали, ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем, продовжила здійснювати маневр повороту з вул. Кірова на проїзну частину дороги в напрямку залізничного вокзалу, та в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.1, 10.5, 16.2 Правил дорожнього руху України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, в яких сказано :
-Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими;
-Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний :
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою , відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу , технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку;
- На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які проходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку -,
при виїзді з перехрещення проїзних частин та зміною напрямку руху на регульованому перехресті, водій ОСОБА_6 не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеку для інших учасників руху, не надала дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка проходила проїзну частину по пішохідному переході зліва направо по ходу руху автомобіля, на яку ОСОБА_6 повертала, таким чином здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому дистально епіметафізу обох кісток правої гомілки зі зміщенням та пошкодженням передньої великогомілкової артерії, рани по передній поверхні нижньої частини правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №184 від 15.07.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 10.1 , 10.5, 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки , виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Таким чином, своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_6 скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ст.337ч.1 КПК України.
Обставини вчинення злочину ОСОБА_6 підтверджуються показаннями обвинуваченої та потерпілої .
Допитана в судовому засіданні по суті обвинувачення ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялася та показала, що дійсно 16 квітня 2016 року вона керувала власним автомобілем марки «ВМW 730» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Здійснюючи маневр повороту в напрямку залізничного вокзалу , вона не справилася з керуванням і здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В скоєному щиро розкаялася, просить суворо її не карати. Цивільний позов визнає частково. Просить застосувати щодо неї Закон України «Про амністію у 2016 році».
Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина у скоєному злочині доведена повністю та стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 .
Так, потерпіла ОСОБА_7 ствердила у судовому засіданні, що 16 квітня 2016 року в обідній час вона вийшла з магазину «АТБ» в районі залізничного вокзалу в м. Коростень і переходила через пішохідний перехід. Ступивши декілька кроків на пішохідному переході, побачила автомобіль сріблястого кольору і відчула сильний удар. Після отримання тілесних ушкоджень їй встановлена 2 група інвалідності. Цивільний позов підтримує в повному об`ємі, просить його задовольнити, оскільки їй спричинені значні фізичні та психічні страждання.
У зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєнні даного злочину, суд відповідно до ч.3ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються , з`ясувавши , що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і що сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не має, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Згідно довідок Коростенської ЦМЛ ОСОБА_6 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Коростенської ЦМЛ не знаходиться та за медичною допомогою на протязі п`яти років не зверталася. На диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Коростенської ЦМЛ не знаходиться.
З характеристики голови Спілки окружних будинкових вуличних комітетів видно, що ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_8 , 2014 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика, молодий вік , першу судимість, добровільне часткове відшкодування шкоди .
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено .
Обираючи покарання обвинуваченій , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої , а тому обирає таке у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Крім того, відповідно до вимог ст.1 п.»б» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили : жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_6 просить застосувати до неї положення Закону України «Про амністію у 2016 році», перебуває в стані вагітності, вчинила необережний тяжкий злочин, суд вважає можливим застосувати до неї п.»б» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази суд передає власнику відповідно до ст.100 КПК України .
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов суд задовольняє частково, оскільки в результаті неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 спричинено значні фізичні та психічні страждання, вона терпіла фізичний біль , в результаті дорожньо-транспортної пригоди стала інвалідом 2 групи .
Як видно із матеріалів кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 укладено угоду з адвокатом ОСОБА_9 про надання юридичної допомоги.
Положеннями ч.2 ст.120 КПК України передбачено, що витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий , цивільний позивач, цивільний відповідач. За вимогами ж ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку ці витрати стягуються із засудженого.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 договір захисника повинен містити розрахунок витраченого часу, розрахунок самого гонорару, підтверджений квитанціями про сплату гонорару та реальні витрати, які понесла сторона по справі. Оскільки суду надано квитанції до прибуткового касового ордера № 03/05 від 03.05.2017 року про отримання від потерпілої ОСОБА_7 гонорару в сумі 2560 гривень , то суд стягує дану суму з обвинуваченої.
Суд вважає також підставними вимоги потерпілої про стягнення сплаченої суми судового збору в сумі 1000 гривень і задовольняє їх.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст.100 КПК
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370-371,373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3(три) роки .
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2017 року у виді 3(трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три ) роки на підставі ст.1п.»б» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази автомобіль « ВМW 730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 передати їй у власність. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль « ВМW 730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у Коростенському відділі поліції ГУНП в Житомирській області, повернути ОСОБА_6 .
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 100000 (сто тисяч ) гривень спричиненої моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1