Справа №718/2174/17
Провадження №1-кп/718/174/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000589, внесене 20.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борівці, Кіцманського району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 11.09.2017 року біля 10 год. 00 хв., перебуваючи та допомагаючи по господарству, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до всіх будівель вказаного господарства, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно викрав мобільний телефон марки «Мейзу», вартістю 4000 гривень, наручний годинник, вартістю 200 гривень та гроші в сумі 915 гривень з приміщення вказаного будинку ОСОБА_6 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник маючи реальну можливість розпорядитись вказаним майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5115 гривень.
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Вказав, що викрадені у ОСОБА_6 речі повернув потерпілій. Гроші в сумі 915 грн. витратив на власні потреби, однак має намір найближчим часом поверну кошти або відпрацювати в домогосподарстві потерпілої. У вчиненому щиро розкаявся, усвідомлював, що чинить протиправно.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила обвинуваченого суворо не карати, при цьому врахувати, що викрадені кошти їй не повернуто.(а.с.23)
Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин, повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

- витягом з кримінального провадження № 0000589 від 20.09.2017 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_4 . Заявник або потерпілий ОСОБА_6

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.09.2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон «Мейзу», вартістю 4000 гривень, наручний годинник, вартістю 200 гривень та гроші в сумі 915 гривень.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2017 року , під час проведення якого ОСОБА_4 добровільно на місці розповів та показав де саме та при яких обставинах ним вчинена крадіжка речей та грошей із домогосподарства ОСОБА_6

- протоколом огляду речей від 22.09.2017 року, згідно якого об`єктами огляду являється мобільний телефон «Мейзу», білого кольору, а також наручний годинник чорного кольору.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, думку потерпілої ОСОБА_6 , а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, дітей не має, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, його майновий стан, перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, вчинив новий злочин в період непогашеної судимості .

Суд також звертає увагу на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №439 від 27.09.2017 року , ОСОБА_4 на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не виявляє.

Згідно ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення діяння, передбаченого цим Кодексом, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, являється осудною особою, так як може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Мейзу» та наручний годинник, що передані потерпілій ОСОБА_6 під відповідальну розписку, - залишити потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1