Справа № 303/1152/17
Провадження № 11-кп/777/353/18

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

03.04.2018 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2018

року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городенка Івано-Франківської області, мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, з вищою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права займати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю до набрання вироком законної сили залишено без змін.
У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.
Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 03.02.2017 на грошові кошти в сумі 2000 гривень (10 грошових купюр номіналом по 200 грн.), мобільний телефон марки Самсунг із сім-карткою оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 , журнал реєстрації усних звернень громадян, будівельний паспорт, вилучений 31.01.2017 у ході обшуку в кабінеті ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1200 гривень (6 грошових купюр номіналом по 200 грн.), зимні чоловічі черевики шкіряні чорного кольору.
Згідно вироку, ОСОБА_4 визнаний винним у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій із використанням службового становища, і з пред`явленого йому обвинувачення виключено таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину службовою особою, яка займає відповідальне становище. У зв`язку з наведеним, дії ОСОБА_4 перекваліфіковані із ч. 3 ст. 368 на ч. 1 ст. 368 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок є незаконним. Посилається на те, що ОСОБА_4 у період часу з 23 по 31 січня 2017 року вчиняв ряд дій з єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень, і при цьому, будівельний паспорт та інші документи, за надання яких отримав неправомірну вигоду, підписував як виконувач обов`язків керівника структурного підрозділу органів місцевого самоврядування, тобто як особа, що займає відповідальне становище, та на момент завершення всього комплексу дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 перебував на посаді виконувача обов`язків начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Мукачівської РДА, що у свою чергу свідчить про те, що в момент закінчення злочинних дій, ОСОБА_4 був особою, що займає відповідальне становище. Разом із тим, вказує на те, що посилання суду на те, що гр. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 23.01.2017 як до головного спеціаліста, а не як до виконувача обов`язків начальника, і що виготовлення будівельного паспорта входило до повноважень головного спеціаліста, а не виконувача обов`язків начальника, як на обставину виключення такої кваліфікуючої ознаки як одержання неправомірної вигоди особою, яка займає відповідальне становище, є безпідставним та суперечить нормам кримінального закону, зокрема, п. 2 примітки до ст. 368 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, оскільки законодавцем визначено як кваліфікуючу ознаку ч. 3 ст. 368 КК України одержання неправомірної вигоди особою, яка займає відповідальне становище, тобто для кваліфікації дій особи із цих підстав є достатнім, щоб на момент вчинення закінченого злочину суб`єкт злочину займав одну з посад, зазначених у п. 2 примітки до ст. 368 КК України, при цьому, можливість виконання взятих на себе зобов`язань за одержання неправомірної вигоди на іншій посаді на кваліфікацію дій із вказаних підстав до уваги не береться. Просить вирок змінити, постановити новий, який ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону, яка діяла станом на 05.11.2009) у виді позбавлення волі на строк п`ять років із позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки, та з конфіскацією майна.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.

Так, у порушення вимог передбачених п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, прокурор не подав клопотання (не зазначив в апеляційній скарзі), у якому б указав на те, які саме докази (документи), що підтверджують наведені ним в апеляційній скарзі доводи та обґрунтовують висунуті до суду апеляційної інстанції вимоги, необхідно дослідити апеляційному суду під час розгляду апеляційної скарги, а також не зазначив у чому саме полягає неповнота при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

Разом із тим, ставлячи питання про постановлення нового вироку, яким ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону, яка діяла станом на 05.11.2009) у виді позбавлення волі на строк п`ять років із позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки, та з конфіскацією майна, тобто більш суворого покарання, ніж призначено судом першої інстанції, і при цьому, порушуючи питання про зміну вироку, апелянт не врахував вимоги ст. 408 КПК України, відповідно до якої вирок підлягає зміні лише у випадку, якщо така зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Вищенаведені недоліки апеляційної скарги унеможливлюють її прийняття до розгляду та, з урахуванням визначених КПК повноважень апеляційного суду, прийняти за наслідками її розгляду законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, подана прокурором апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням достатнього строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року, ухвалений у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення, залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту прокурору ОСОБА_2 ..

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 Стан