справа № 462/4308/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002552 від 18.07.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

8.07.2016 р. ОСОБА_3 , близько 14.00год., перебуваючи біля будинку №20 по вул..Виговського у м.Львові, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ділянку лівого надпліччя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, зазначив, що 8.07.2016 р. близько 14.00год біля будинку №20 по вул.Виговського у м.Львові він наніс удар кулаком в ділянку лівого надпліччя потерпілій на грунті сварки, за скоєння вибачився.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст. 125ч.1 КК України - умисні дії, що виразилися в заподіянні легких тілесних ушкоджень і він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, який має позитивну характеристику з місця проживання, також те, що він раніш не судимий, визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, він людина похилого віку, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

Крім того, суд враховує, що п. ґ)в ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання, оскільки він 1938 року народження, досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Суд також враховує, що вчинене кримінальне правопорушення не є тяжким та під обмеження амністії не підпадає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання за ст.125 ч.1 КК України на підставі ст. 86 КК України та п. ґ) ст. 1 Закону України „Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1