Справа № 495/6918/17
№ провадження 1-кс/495/2238/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
11.09.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням у якому просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження і використання вказаного транспортного засобу власником та іншими особами, визначити зберігання вказаного транспортного засобу на спец. майданчику №3 с. Салгани до проведення експертного дослідження та надати старшому слідчому СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 дозвіл на проведення огляду вищевказаного транспортного засобу і направлення його за місцем проведення експертного дослідження.

В клопотанні обґрунтовує тим, що 08.09.2017 на 54 км+900 м. автодороги Р70 сполучення "Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші" мала місце ДТП, в ході якої автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження.

08.09.2017 року в ході огляду місця ДТП вилучений якої автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.09.2017 року відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003123, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

09.09.2017 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0003123.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України: «Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна».

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вказаний транспортний засіб відноситься до об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

З метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причини наїзду вказаного транспортного засобу потрібне детальне комплексне його дослідження за участю спеціалістів в галузі судової автотехніки і транспортної трасології.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного транспортного засобу, який має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України зазначений транспортний засіб підпадає під ознаки іншого володіння особи.

Зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власників (володільців) можливості відчужувати вказане майно, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його огляду і направлення за місцем проведення комплексного дослідження. Доки до транспортного засобу є доступ сторонніх осіб та він буде перебувати у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, їх втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.

На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що підлягає частковому задоволенню виходячи с з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування,

зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Як вбачається з прохальної частини клопотання, старший слідчий ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, просить у тому числі, надати дозвіл на проведення огляду автомобілю марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та направлення вказаного транспортного засобу за місцем проведення експертного дослідження та подальшого утримання цього автомобіля на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів №3, розташованого в с. Салгани Білгород-Дністровського району.
Вважаю необхідним відмовити у задоволенні у цій частині клопотання, оскільки діючим КПК України не передбачено заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді залишенні на зберіганні майна, також не передбачено чинним законодавством надання дозволу на огляд в одному клопотанні разом з накладення арешту на майно.
Разом з тим, арешт автомобілю марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав їх власників, що є неприпустимим, тому вважаю, що клопотання підлягає задоволенню тільки в частині заборони їх відчуження, з метою збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні № 0003123.
Керуючись ст. ст. 170, 171,172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт - заборону відчуження на автомобіль марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: