Справа №560/1146/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році",

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшла заява ОСОБА_4 про застосування амністії, яка мотивована тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року він був засуджений за частиною 2 статті 27, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 6800 грн. Даний вирок не набрав законної сили, однак засуджений підпадає під дію пункту "в" статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки він на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, а тому просить звільнити його від відбування призначеного судом вищевказаного покарання на підставі акту амністії.

В судовому засіданні ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити з вищевикладених підстав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти застосування у відношенні ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію в 2016 році».

Заслухавши засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за частиною 2 статті 27, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

Згідно із частиною 5 статті 534 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні питання повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року передбачено, що питання щодо застосування амністії вирішує суд.

За змістом статті 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до вимог пункту "в" статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно з положеннями статті 10 вищевказаного Закону, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, яких засуджено до покарання у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Судом встановлено, що штраф, призначений ОСОБА_4 згідно з вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року, не сплачений.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і у відношенні вказаної дитини засуджений не позбавлений батьківських прав.

Злочин, за яким засуджено ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії злочинів середьної тяжкості, його вчинено до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року і покарання, призначене судом за його скоєння засудженим на день набрання чинності цього Закону не відбуте.

Наведене свідчить, що засуджений ОСОБА_4 є особою, до якої може бути застосована амністія і він стосовно цього не заперечує, що відображено в його письмовій заяві.

Обмежень для застосування амністії встановлених в статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року та статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню і його слід звільнити від відбуття покарання у виді штрафу за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року на підставі пункту "в" статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, що буде відповідати принципам гуманізму та справедливості і забезпечувати ефективне поновлення в правах.

Керуючись статтятми 369-372, 539 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 85-86 Кримінального кодексу України, Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року на підставі пункту "в" статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1