Справа № 738/1786/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/195/2018
Категорія - кримінальне Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові, в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про її умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

У своєму рішенні суд вказав, що засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання довів поведінкою своє виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та звільнити його від подальшого відбування покарання. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що має проблеми зі здоров`ям та неодноразово звертався з клопотання про його працевлаштування відповідно до його здоров`я, але йому відмовляли. Вказує, що особа, яка складала характеристику працює на посаді лише місяць, а тому не може знати, як він відносився до праці. Не в повній мірі враховано відсутність у нього стягнень, відвідування заходів виховного характеру, його поведінку.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу засудженого безпідставною, представника ДУ «Менська виправна колонія № 91», перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21 січня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 260 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 13.10.2009 року за ч. 1 ст. 187 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.07.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 13.11.2015 року по 23.03.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до пп. А п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, а і неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Із характеристики та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 13.11.2015 року. Перебуваючи в Артемівській УВП № 6 зарекомендував себе посередньо, встановлений режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК № 91 міру покарання відбуває з 27.05.2016 року. За час перебування в установі характеризується посередньо. Намагається дотримуватися порядку та умов відбування покарання та розпорядку дня. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Перебуває на оперативно-профілактичних обліках.

Наказом № 35 від 13.06.2016 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До своїх обов`язків ставився посередньо, завдання виконував не в повному обсязі, до результатів своєї праці зацікавленості не проявляв. Наказом № 44 від 08.08.2016 року був звільнений за власним бажанням. На даний час не працевлаштований та бажання працевлаштуватися не виявляє.

Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт відноситься посередньо, перекладає їх виконання на інших засуджених.

Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та у відділенні відвідує, реагує на них байдуже, участі у в організації та проведенні таких заходів не приймає.

Так, колегія суддів не знаходить переконливих доказів виправлення засудженого, як того вимагає законодавець.

З врахуванням того, що засуджений за час відбування покарання працював не великий термін, відсутність ініціативи щодо працевлаштування, а також особу засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення за весь період строку відбування покарання, як про те вказав суд першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене колегія не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3