АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5744/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5000000 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. При цьому слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи детектива та прокурора, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та що застосування відносно ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для досягнення мети досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні начальник третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5000000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, апелянт стверджує, що слідчим суддею, в порушення вимог ст. 372 КПК України, не наведено мотивів неврахування зазначених у клопотанні та наданих органом досудового розслідування доказів стосовно ризиків знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливості підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, прокурор переконаний, що при застосуванні щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчим суддею не взято до уваги показання свідків щодо участі останнього у вчиненні інкримінованого злочину, його ролі в злочинній діяльності, послідовності протиправних дій і способі вчинення цих злочинів. При цьому автор апеляції запевняє, що застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків, що, на його думку, підтверджується відомостями, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, такими як майновий стан підозрюваного, у власності якого перебуває надмірно високої вартості нерухомість, а саме 4-кімнатна квартира в центральній частині міста Харкова, загальною площею 205,6 кв. м., і квартира в престижному районі міста Києва, загальною площею 375,2 кв. м., а також 3 машиномісця в підземному паркінгу того ж будинку, сумарна площа яких становить 68,1 кв. м. Звертає увагу прокурор і на непоодинокі виїзди ОСОБА_11 за кордон упродовж 2012 2017 років та на тривале безперервне проживання останнього за межами України у 2017 році.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_11 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчою групою детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349 від 07 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто в підбурюванні до розтрати чужого майна службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_11 було затримано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Того ж числа ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

01 листопада 2017 року старший детектив Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , за погоджененям із прокурором у кримінальному провадженні начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосуваннящодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5000000 гривень. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_11 вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року клопотання старшого детектива було задоволено частковота відносно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України,

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя зясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим детективом матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого детектива та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого детектива дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання старшого детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводів апеляційної скарги прокурора, дійшов правильного висновку, що жоден з них є недоведеним у кримінальному провадженні з огляду на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про наміри ОСОБА_11 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений висновок випливає з того, що ОСОБА_11 з липня 2015 року, достовірно знаючи про наявність даного кримінального провадження, не здійснив жодної спроби до вчинення дій, визначених в п. п. 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і на теперішній час у органів досудового розслідування відсутні будь-які переконливі докази, що останній має наміри вчинити такі дії.

Також слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони обвинувачення, правильно встановив, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи старшого детектива і прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_11 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

Отже, доводи прокурора стосовно наявності у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та про доведеність органами досудового розслідування обставин, які свідчать, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що, у відповідності до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право лише зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 тієї ж статті КПК України. Оскільки прокурором були доведені тільки обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не було доведено обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, то в даному випадку слідчий суддя не мав права застосовувати щодо підозрюваного ОСОБА_13 навіть найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Незважаючи на наявність такого порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства України, колегія суддів за відсутності апеляційної скарги сторони захисту та за наявності лише апеляційної скарги сторони обвинувачення про погіршення становища підозрюваного не вправі усунути це порушення шляхом скасування ухвали слідчого судді та покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади, так як таким рішенням будуть порушені загальні засади кримінального провадження, до яких в даному випадку відноситься змагальність сторін. Крім того, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції, в тому числі і ухвали слідчих суддів, в межах апеляційної скарги, а тому ще більше покращити становище підозрюваного, коли в апеляційній скарзі ставиться питання тільки про погіршення його становища, є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5000000 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4