АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи № 647/207/18 Провадження № 11-сс/791/83/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1 Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000093 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с .Гнатівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.-

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.03.2018 року, включно та визначено розмір застави сумі 52 860 гривень.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_9 , подав на неї апеляційну скаргу.

В апеляційні скарзі захисник посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правових позицій ЄСПЛ. Слідчим не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, також на те, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій на території проведення АТО, є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання та потребує стаціонарного лікування, а тому не може утримуватись в умовах ІТТ. Просить скасувати ухвалу і постановити нову, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні вимоги, наполягали на їх задоволенні, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 29.01.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: - протоколом огляду місця події від 27.01.2018 року; - показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 які долучені до матеріалів кримінального провадження, викладені в клопотання слідчого та зазначені в оскаржуваній ухвалі; - протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років, може переховуватися від органів досудового слідства, продовжувати вчиняти злочини, оскільки відносно нього наявні два кримінальні провадження, які знаходяться на розгляді у Бериславському та Білозерському районних судах Херсонської області, по яким ОСОБА_8 оголошувався у розшук, що підтверджується вимогою про судимість, копіями обвинувального акту, ухвалою про оголошення у розшук та відповідними постановами, а також може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, із якими раніше проживав в одному населеному пункті, неодноразово погрожував їм вогнепальною зброєю та фізичною розправою, що підтверджується протоколами допиту свідків, наявних у матеріалах провадження.

Вищенаведене в сукупності та взаємозв`язку вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому жоден інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив саме такий розмір застави, який зможе запобігти зазначеним ризикам та слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного .

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами. Доводи адвоката про те, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій на території проведення АТО, є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання та потребує стаціонарного лікування, а тому не може утримуватись в умовах ІТТ не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків.

Твердження апелянта про неможливість підозрюваного ОСОБА_8 через стан здоров`я утримуватись в місцях позбавлення волі не підтверджується матеріалами провадження, не надано таких матеріалів і до суду апеляційної інстанції.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 січня 2018 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2