Провадження № 1-кс/520/2079/17
УХВАЛА
29.08.2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 27.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002251 про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, щодо спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Як вбачається з клопотання, під час проведення досудового розслідування були вилучені речі потерпілої ОСОБА_6 , а саме: нижня білизна білого кольору, босоніжки, сарафан жовтого кольору, добровільно видані ОСОБА_7 , а також стамеска і ніж, виявлені під час огляду місця події.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказані речі, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та надав рапорт щодо власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначених у клопотанні речей.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення досудового розслідування речі, а саме: стамеску, ніж, нижню білизну білого кольору, босоніжки, сарафан жовтого кольору.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1