Провадження № 11-кп/795/1051/2017
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.11.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, з призначенням іспитового строку 1 рік;

- 24.01.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70, 75 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, з призначенням іспитового строку 3 роки; 01.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова іспитовий строк скасовано, направлено для відбування призначеного покарання; 18.12.2015 року звільнено умовно-достроково ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на невідбутий строк покарання 7 місяців 10 днів;

- 16.03.2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до арешту строком 4 місяці;

- 30.05.2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком 5 місяців;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання - 11 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 травня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 вересня 2016 року близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину „Бренд, що по вул. Жабинського, 3 у м. Чернігові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти одну пару джинсів чоловічих, вартістю 400 грн 00 коп., сховавши їх собі під одяг, але при виході із магазину був помічений продавцем і, незважаючи на це, продовжив свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, в результаті чого відкрито викрав одну пару джинсів чоловічих, вартістю 400 грн 00 коп., що належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Не погоджуючись з вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять змінити вирок місцевого суду в частині зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з моменту залишення обвинуваченого в СІЗО в рамках даного кримінального провадження по день вступу вироку у законну силу із розрахунку день за два.

В обґрунтування своєї позиції вказують, що судом було порушено положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КПК України щодо зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення день за два на підставі положень Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року, оскільки вважають, що дані положення мають зворотну силу у часі. Крім того, обвинувачений у своїй апеляційній скарзі зазначив про незгоду з вироком в частині неврахування судом при призначенні покарання його щирого каяття, сприяння досудовому розслідуванню, відсутності претензій з боку потерпілої, наявності на його утриманні малолітньої дитини та захворювання на ВІЧ.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги з наведених у них підстав, думку прокурора, який заперечив проти їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині неврахування судом пом`якшуючих його вину обставин та суворості покарання не знаходять свого підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, пом`якшуючі його вину обставини, якими визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих його вину обставин.

Так само враховано судом і те, що останній не працює, має на утриманні малолітню дитину, його цивільна дружина є вагітною та ще ряд обставин, які впливають на обрання міри покарання, зокрема відсутність негативних характеристик на обвинуваченого та його стан здоров`я.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, вичерпні дані про особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність таких, що його обтяжують та цілком обґрунтовано призначив покарання у межах мінімальної санкції частини статті, за якою останній визнаний винуватим. Таким чином, всі обставини, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі як на невраховані, судом першої інстанції при призначенні покарання враховані, на підставі чого призначене достатнє та справедливе покарання.

А посилання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого на необхідність застосування зворотної дії у часі закону про зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку день за два, не є слушними.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 17 травня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На момент ухвалення вироку суду редакція вказаного закону з 21 червня 2017 року втратила свою чинність та не може бути застосована до обвинуваченого.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 був засуджений попереднім вироком Чернігівського районного суду від 30.05.2017 року, який був врахований судом першої інстанції відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді 5 місяців арешту і на час розгляду справи в апеляційній інстанції відбув за даним вироком суду, а тому на думку колегії суддів, відносно ОСОБА_7 не може бути застосовано положення ч.4 ст.70 КК України при винесенні цього вироку.

Таким чином, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні з виключенням посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України. .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2017 року, відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку суду посилання на застосування норм ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.186 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4