Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/674/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2017 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001020 від 25.11.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області громадянина України, із незакінченою базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , судимого:
-17.04.2013 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Новоукраїнського райсуду Кіровоградської області від 25.12.2013 року на підставі ст.78 ч.2 КК України скасовано звільнення з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі на строк 5 років, згідно вироку від 17.04.2013 року. Звільнений 22.08.2016 року після відбуття строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена;
визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі;
- ст. 395 КК України на 6 місяців арешту;
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 строк перебування під вартою в даному кримінальному провадженні, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5765 грн. 40 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2 000 тис. грн., а всього стягнути 7765 грн. 40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати за проведення експертних досліджень у сумі 3154 грн. 58 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням в інше приміщення, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення та порушення правил адміністративного нагляду, за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , маючи непогашену судимість за вчинення крадіжок, 11.11.2016 року близько 22 год., проходив поряд із двоповерховим житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_2 , а також гаражного приміщення, належного потерпілому ОСОБА_10 , і в цей час у ОСОБА_11 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, останній, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, через незачинені на запираючі пристрої вхідні двері гаражного приміщення, проник до його середини. Перебуваючи в приміщенні гаражу, ОСОБА_12 помітив двохколісний велосипед TM «KASTLE» та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки двох коліс від вказаного велосипеду та ОСОБА_12 без допомоги будь-яких предметів, відкрутив два колеса та в цей час двері до гаражу зачинив його власник ОСОБА_10 та ОСОБА_12 демонтував шиферний дах та покинув приміщення гаражу, помістивши викрадені ним колеса до підвалу, належного його матері ОСОБА_13 , який розташований по АДРЕСА_3 .
Згідно висновку експерта №807 від 23.11.2016 року, ринкова вартість переднього і заднього коліс у зборі, до велосипеду TM «KASTLE», бувших у використанні з 2014 pоку, у нормальному справному стані складає 2712 грн. 80 коп., з урахуванням зносу станом на момент кримінального правопорушення 11.11.2016 року.
Крім того, ОСОБА_14 , маючи непогашену судимість за вчинення крадіжок, 28.12.2016 року близько 23 год., більш точного часу слідством і судом не встановлено, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, за допомогою полотна ножівки по металу пошкодив дужку навісного замка, після чого проник до гаражного приміщення, яке знаходиться біля будинку №4, що до вул. Декабристів, м. Новоукраїнка та належить ОСОБА_9 , де помітив автомобіль «Fiat» Albea, державний номер НОМЕР_1 .
В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, не маючи дійсного та уявного права на помічений транспортний засіб, ОСОБА_12 викотив його за межі приміщення, де в подальшому не запускаючи двигун, використовуючи свою фізичну силу, почав котитися на автомобілі у напрямку магазину «Максима», що по вул. М. Воронного, м. Новоукраїнка. Прибувши на викраденому автомобілі до вказаного магазину в подальшому, ОСОБА_12 обміняв вказаний автомобіль на автомобіль свого товариша ОСОБА_15 . Згідно висновку експерта автотоварознавця №24, ринкова вартість колісного транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки Fiat «Albea 1.4» ідентифікаційний номер: (VIN): НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір кузова: бежевий, складає 136679,88 грн., станом на момент кримінального правопорушення 29.12.2016 року. Ринкова вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки FIAT «Albea 1.4, ідентифікаційний номер: (VIN): НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , рік випуску 2007, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 5765,40 грн., станом на момент кримінального правопорушення 29.12.2016 року. Ринкова вартість матеріального збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки FIAT «Albea 1.4, ідентифікаційний номер: (VIN): НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , рік випуску 2007, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 5765,40 грн. станом на момент кримінального правопорушення 29.12.2016 року.
Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та покладені наступні обмеження: 1) заборонено виходити з квартири у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; 2) заборонено перебувати в місцях, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; 3) заборонено виїзд в особистих справах за межі району (міста) без дозволу ОВС; 4) реєструватись в ОВС чотири рази на місяць.
ОСОБА_12 під підпис ознайомлений з положенням ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 та встановленими відносно нього обмеженнями, про що складено довідку про оголошення особі ухвали судді про встановлення адміністративного нагляду від 22.08.2016 року.
Здійснення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_11 покладено на Новоукраїнський ВП ГУНП в Кіровоградській області, де ОСОБА_12 взятий на облік з 02.09.2016 року. Про умови адміністративного нагляду та встановлені обмеження ОСОБА_12 ознайомлений 02.09.2016 року, про що складено відповідну довідку.
Однак, ОСОБА_12 , будучи ознайомлений з умовами адміністративного нагляду, достовірно знаючи про встановлені щодо нього обмеження, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в порушення обов`язків піднаглядного, визначених ст.9 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", без дозволу працівників Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, самовільно залишив місце проживання, здійснивши виїзд за межі населеного пункту.
Факт залишення ОСОБА_16 місця свого проживання та ухилення від адміністративного нагляду підтверджується рапортами інспекторів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 18.10.2016 року, 19.10.2016 року, поясненнями, відібраними у ОСОБА_17 , яка являється матір`ю ОСОБА_11 , від 22.10.2016 року, 15.11.2016 року та 25.11.2016 року.
Крім того, 12.11.2016 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи злочинний прямий умисел, здійснив виїзд до м. Знам`янка Кіровоградської області, де придбавши проїзний документ № 685669 та о 22 год. 10 хв., порушуючи встановлені правила адміністративного нагляду, виїхав до м. Вінниця, куди прибув 13.11.2016 року о 05 год. 17 хв. в особистих справах, оскільки мав намір ухилитись від адміністративного нагляду, при цьому в будь-яких трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами не перебуваючи, допустив порушення щодо покладених на нього обов`язків в частині: заборони виходити з квартири у період з 22 год. до 06 год. наступного дня; та заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу ОВС.
Продовжуючи порушення правил адміністративного нагляду, 19.12.2016 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_12 придбав проїзний квиток № НОМЕР_4 та виїхав на потязі із м. Вінниця, прибувши 20.12.2016 року о 05 год. 16 хв. до м. Знам`янка, Кіровоградської області, після чого повернувся до свого місця проживання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію своїх дій, просив скасувати вирок суду першої інстанції, оскільки судом допущено ряд порушень та не взято до у ваги, що у нього є мати похилого віку, яка хворіє. В судовому засіданні усно уточнив свої вимоги просив скасувати вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, оскільки судом при розгляді справи не звернуто увагу на допущені порушення та помилки у матеріалах провадження і зокрема, те, що згідно обвинувального акту кримінальні провадження стосовно нього об`єднані раніше ніж внесені до ЄРДР та інші помилки, проте не зазначив конкретно які.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 який підтримав апеляційну скаргу, прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім визнання своєї вини, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Так як фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким із учасників процесу не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Оцінивши дослідженні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в інше приміщення, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення та порушення правил адміністративного нагляду.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу винуватого, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, а також осіб похилого віку не має, на обліку психіатра та нарколога не знаходиться, має постійне місце проживання, характеризується негативно, страждає психічно-поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, лікування не потребує, в момент скоєння кримінальних правопорушень психічними розладами не страждав, являється осудним, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість за попередній злочин не знята та не погашена. Врахував обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин та із урахуванням особи обвинуваченого, обставин кримінальних правопорушень, всіх пом`якшуючих обставин обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій інкримінованих йому статей кримінального закону, із застосуванням ст. 70 КК України, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано що на його утриманні перебуває мати, яка є людиною похилого віку та інвалідом ІІ групи є необґрунтованими та безпідставними. На переконання колегії суддів суд першої інстанції повно, об`єктивно та неупереджено розглянув матеріали кримінального провадження та повністю врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, що на утриманні обвинуваченого перебуває мати похилого віку, оскільки докази підтверджуючі це відсутні. Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений не працює, та враховує наявний в матеріалах кримінального провадження протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2016 року, складений відносно ОСОБА_8 за ст. 173-2 ч. 1, а саме за те, що 18.10.2016 року близько 4 год. в АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_13
Усні доводи ОСОБА_8 заявлені у судовому засіданні апеляційної інстанції стосовно того, що по кримінальному провадженні допущено істотні порушення закону, які є підставою для призначення нового судового розгляду і, зокрема, в обвинувальному акті допущено помилки, вказано, що кримінальні провадження стосовно нього об`єднано раніше ніж він їх скоїв є необґрунтованими та безпідставними.
Дійсно в обвинувальному акті (Т.1 а. с. 3 ) зазначено дату об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадження №0000985 та №0001133 в одне кримінальне провадження №0000985 - 19.10.2016 року, яка є помилковою, оскільки згідно доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів розслідування зазначено дату об`єднання кримінальних справ 16.01.2017 року (Т.1 а. с. 11), яка є дійсною та правильною та узгоджується із матеріалами провадження. На переконання колегії суддів вказана помилка не є підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення суду та призначення нового судового розгляду та не впливає на його правильність. Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які стали б підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції не допущено.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Разом із тим, враховуючи положення ч.2 ст.404 КПК України та вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», дія якого припинена 20.06.2017 року, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду слід змінити у частині застосування положень ч.5 ст.72 КПК України та зарахування строку перебування ОСОБА_8 у місцях попереднього ув`язнення з дня затримання - 29 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року, тобто по день припинення дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі включно, оскільки судом першої інстанції вказаний період перерахування у вироку не зазначений.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року стосовно ОСОБА_8 змінити у частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

На підставі ч.2 ст.404 КПК України, ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з дня затримання - 29 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4