Справа №295/752/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) з військової служби за контрактом у запас 12.02.2018 року у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,
по обвинуваченню за ст. 407 ч. 4 КК України,
з участю учасників судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час особливого періоду, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 20 листопада 2016 року не з`явився вчасно о 08 год. 00 хв. на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 (місця служби), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд до 10 січня 2017 року.
10 січня 2017 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_2 і продовжив виконання обов`язків військової служби.
Під час відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_5 обов`язків військової служби не виконував, постійно перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Своїми умисними діями, які виразились у нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він дійсно не з`явився вчасно на військову службу, повернувся самостійно. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, так як зрозумів неправильність своїх дій.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.
Обвинувачений вчинив тяжкий злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд визначаючи покарання вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та враховує також, вік обвинуваченого, який має на утриманні дві малолітні доньки, те що раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, а тому застосовує вимоги ст. 75 КК України.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Cуддя ОСОБА_1