Справа №585/3820/17 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/788/500/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів судового провадження, до Роменського міськрайонного суду Сумської області, в рамках кримінального провадження №0000075 від 19.09.2017 року за фактом самовільного зайняття земельних ділянок на території Довгополівської сільської ради Роменського району орієнтовною площею 180 га, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, надійшло клопотання прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на врожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках за кадастровими номерами №:01:003:0314, :01:004:0239, :01:003:0313 на території Довгополівської сільської ради Роменського району.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року в задоволенні зазначеного клопотання прокурора про арешт майна відмовлено, оскільки прокурором не надано документів про оголошення підозри особі, яка вчинила розслідуваний злочин та документів про власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на врожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках на території Довгополівської сільської ради Роменського району шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними. Посилається на те, що вказані земельні ділянки та виявлені на них посіви сільськогосподарських культур кукурудзи за постановою прокурора визнано речовими доказами, а тому невжиття заходів по їх охороні призведе до неможливості з`ясування обставин вчинення злочину та можливої втрати.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина друга ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, Роменським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 19.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок на території Довогополівської сільської ради Роменського району орієнтовною площею 180 га.

У ході досудового слідства встановлено, що на території вказаної сільської ради невідомі особи на земельних ділянках державної форми власності за кадастровими номерами №:01:003:0314, :01:004:0239, :01:003:0313 здійснили посів кукурудзи та обробіток землі.

Під час огляду місця події, встановлена площа самовільно зайнятих земельних ділянок, яка складає 132,6925 га, а також здійснено розрахунок шкоди, завданої внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки в загальній сумі 172055 грн. 46 коп.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт майна допускається з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, врожай кукурудзи, який росте на зазначених вище земельних ділянках державної форми власності, містить ознаки речового доказу, оскільки здобутий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, адже вирощується на самовільно зайнятих землях, що випливає з відповідних розрахунків компетентних органів, а також даних протоколів огляду місця події, розрахунків площі.

Таким чином, для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідком чого і стало звернення прокурора з відповідним клопотанням до слідчого судді.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Натомість, розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя зазначених вимог закону не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що арешт, у даному випадку на врожай кукурудзи, може бути накладено лише після оголошення підозри певній особі та надання документів про його безпосереднього власника.

Більше того, твердження слідчого судді про недоведеність необхідності арешту посівів кукурудзи за невстановленням особи, яка може здійснити дії на пошкодження чи знищення цих речових доказів, є некоректним, оскільки посіви кукурудзи мають пряме відношення до розслідуваного злочину, а потреба у їх арешті обумовлена саме необхідністю збереження від будь-чийого посягання. Встановлення ж кола осіб, причетних до розслідуваного кримінального правопорушення, є завданням наступних етапів кримінального провадження, що на даній стадії не впливає на можливість арешту майна.

Виходячи з цього, своєю ухвалою слідчий суддя не забезпечив досягнення завдань кримінального провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Колегія суддів, врахувавши вищезазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження врожаю кукурудзи, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.

Обираючи спосіб обтяження майна, колегія суддів об`єктивно переконана в тому, що необхідно заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном, оскільки незастосування таких заходів може призвести до зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б переважали інтереси держави, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Керуючись ст.ст.170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на врожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках за кадастровими номерами №:01:003:0314, :01:004:0239, :01:003:0313 на території Довгополівської сільської ради Роменського району шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

.