Справа № 203/3610/17
Провадження № 1-кп/0203/427/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001473 від 27.05.2017 року із укладеною угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камянське, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійну-технічну освіту, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26.05.2017 року, приблизно 14 години 13 хвилин, ОСОБА_6 прибув до магазину ТОВ «АТБ маркет», «Продукти 492», який розташований за адресою: пр. Дмитра Яворницького, 113, м. Дніпро, де на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, намагався скоїти крадіжку шоколадних батончиків TM «Ferrero Kinder Chocolate» з молочним наповнювачем, вагою 100 г, у кількості 13 штук, що належить ТОВ «АТБ маркет», «Продукти 492», на загальну суму 370 грн. 76 копійок. Після чого, не збираючись розраховуватися за вищевказаний товар, пройшов касову зону, не сплативши вартість вказаного товару, та прослідував до виходу з магазину, однак, не зміг довести злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками вказаного магазину на виході з магазину.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 вересня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному злочині, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю вчинено кримінального правопорушення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 : у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення, свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду, добровільно укладено, будь-якого примусу при укладенні угоди не було.

Представник потерпілого ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності від ТОВ « АТБ- Маркет», також підтримав та просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру ТОВ «АТБ- Маркет» не має, факт відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у сумі 370 гривень 76 копійок підтвердив.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав представника потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК України визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.

Речовий доказ: ДВД-диск залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1