Справа №589/3520/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/269/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 9 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Вороніж Шосткинського району Сумської області, громадянин Російської Федерації, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 263 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 593,21 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_8 , з 15.11.1984 р. до 29.12.2004 р. проходив службу у лавах військово морського флоту Російської Федерації. Під час служби він був нагороджений кортиком № 127203. Після звільнення з лав військово морських сил Російської Федерації, ОСОБА_8 у 2005 році перевіз кортик на територію України, де почав зберігати за місцем мешкання у АДРЕСА_2 . Дозвільних документів на право носіння та зберігання вищевказаного кортику ОСОБА_8 не оформлював.

Достовірно знаючи, що кортик є холодною зброєю, ОСОБА_9 , не має встановлених законом дозвільних документів на поводження зі зброєю, починаючи з 2006 року по 2015 рік, кожного року 9 травня одягав разом з форменим одягом кортик та незаконно носив його на території м. Шостка.

Згідно з висновком судової експертизи холодної зброї № 19/119/6-4/62е, від 5.07.2017 р., кортик, вилучений 9.05.2017 р. в ході огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_8 , являється холодною зброєю колючої дії, вироблений промисловим способом.

Таким чином ОСОБА_8 , 9 травня 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 р. р. незаконно носив кортик, який є холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 в якій прокурор просить вирок суду змінити у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 , не вирішив питання щодо речового доказу, а саме кортика № 127203, оскільки своє рішення про речовий доказ суд не виклав ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах вироку.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів було встановлено, що суд першої інстанції кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 розглянув у порядку, визначеному ст. 349 ч. 3 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухваливши рішення про здійснення судового розгляд без дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, допустив істотні порушення вимог ст. 349 КК України, оскільки у повній мірі не встановив обставин незаконного носіння холодної зброї ОСОБА_8 , оскільки одних пояснень підозрюваного недостатньо для встановлення факту вчинення ним носіння кримінального правопорушення, а інших доказів, які б свідчили про цей факт, суд не встановлював та не досліджував.

Порушення судом першої інстанції ст. 349 КПК України, потягло за собою допущення судом також і порушень вимог ст. 49 КК України, як закону України про кримінальну відповідальність.

З обвинувачення ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_8 вчинював 9 травня 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 р. р., тобто на протязі 10 років 9 травня кожного року, незаконне носіння холодної зброї, що дає підстави для висновку про вчинення ОСОБА_8 незаконного поводження зі зброєю повторно, оскільки, за обвинуваченням, вчинені ОСОБА_8 дії кожного року свідчать про наявність в його діях окремого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

Суд, визначивши про здійснення судового розгляду без дослідження доказів по справі щодо обставин які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тим самим порушив вимоги ст. 349 КПК України, так як, не дослідивши докази по справі, залишив поза увагою необхідність перевірки строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , передбачених ст. 49 КК України, за вчинення суспільно небезпечних дій у 2006 2012 р. р., що також є істотним порушенням кримінального процесуального закону та незастосування судом закону України про кримінальну відповідальність який може підлягати до застосування.

Крім того суд, у відповідності до ст. 368 ч. 1 п. 12 КПК України, ухвалюючи вирок, повинен був вирішити питання про речові докази по справі, а про прийняте рішення вказати у резолютивній частині вироку, згідно вимог ст. 374 КПК України.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_8 , дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 , не вирішив долю речового доказу, а саме кортика № 127203, хоча згідно звукозапису судового засідання, прокурор в судових дебатах просив суд, відповідно до ст. 100 КПК України, вирішити дане питання.

Колегія суддів, встановивши у ході апеляційного розгляду про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, дійшла до висновку про необхідність скасування вироку суду, у відповідності до ст. ст. 412 ч. 1; 407 ч. 1 п. 6; 409 ч. 1 п. 3 КПК України, з необхідністю призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, оскільки вказані недоліки судового розгляду колегією суддів, шляхом зміни вироку суду першої інстанції, або ухвалення нового вироку, усунені бути не можуть, так як суд першої інстанції не досліджував докази по справі та взагалі не прийняв рішення про речовий доказ по справі.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 412; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 9 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4