Справа №718/1887/17
Провадження №1-кп/718/153/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000462 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянки України, із середньою освітою, не працюючого, студента 2 курсу Кіцманського технікуму ДАТУ, раніше судимого: 21.04.2017 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.389 ч.2 КК України ,-
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , який 21.04.2017 року визнаний винуватим та засуджений Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, вирок суду набрав законної сили, та будучи 31.05.2017 року ознайомленим з умовами та порядком відбування призначеного покарання, а також зі змістом ст.389 КК України, умисно ухилився в період з 26 червня по 14 липня 2017 року від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом неявки для їх виконання до Кіцманського ВУЖГ Чернівецької області.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю, також посилався на те, що на початку червня 2017 року у нього почалась екзаменаційна сесія по закінченню якої він перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Кіцманський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги». Після одужання пішов працювати так як разом з ним проживає мати інвалід І групи, щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочинів доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.389 ч.2 КК України, оскільки він умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, як особа, що засуджена до цього покарання вироком суду.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обираючи вид та мiру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує всi обставини справи, характер та ступiнь суспiльної небезпеки скоєного ним правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до правопорушень невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, молодий вік та повне визнання вини. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, має непогашену і не зняту судимість та призначене покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке обвинувачений повністю не відбув, його майновий стан, тобто не має постійного джерела доходів.

Виходячи з цього, суд вважає, що ОСОБА_3 будучи належним чином обізнаним про міру покарання, яка судом була йому визначена за вчинення злочину проти власності та будучи належним чином ознайомленим працівниками відділу кримінально-виконавчої інспекції ВДПтСУ із порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, що і не заперечується обвинуваченим, умисно ухилився від відбування цих громадських робіт, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також довів суду про неприйнятність застосування до нього умовного покарання чи іншого покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільства.
На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту, яке буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 , та попередженню скоєння нових правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин під час невідбутого покарання за попереднім вироком Кіцманського районного суду від 21.04.2017 року, покарання йому слід призначити з застосуванням ст.71 КК України, а також з застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, врахувавши, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлено. Витрат на залучення експерта немає.Речові докази по справі відсутні.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.368-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді виді арешту 3 (три) місяці.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді 80 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_3 за попереднім вироком Кіцманького районного суду Чернівецької області від 21.04.2017 року, перевести в покарання у вигляді арешту строком 10 днів.
На підставі ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72, ст. 73 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.04.2017 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці 7 (сім) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1