Справа № 214/2590/17
1-кп/214/506/17
31 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
31.12.2016 року, приблизно о 18 год. 30 хв., по проїзній частині вул. 200-річчя Кривого Рогу з боку вул. Володимира Великого в напрямку вул. Співдружності рухався автомобіль «ВАЗ 217030-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В цей же час поблизу електроопори №55 пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетинав проїзну частину вул. 200-річчя Кривого Рогу, з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 217030-110-01». В ході подальшого руху ОСОБА_3 проявив неуважність до змін дорожньої обстановки, та не застосував вчасно гальмування, таким чином порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.;
- 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.;
- 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;
- 12.9 б) Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки у відповідності з підпунктом и пункту 30.3 даних правил.
Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 217030-110-01», поблизу електроопори №55, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який був травмований та отримав тілесні ушкодження, у вигляді: перелому ребер та кісток правої гомілки, закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа ліворуч з переходом на заснування, забою головного мозку 1 ст., забійної рани обличчя, субарахноідального крововиливу, субдуральної гематоми малого об`єму праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №675 від 24.04.2017 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, П.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 8/10.1-99 від 27.04.2017 в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «ВАЗ 217030-110-01», вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав в повному обсязі по обставинах зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що 31.12.2016 року, приблизно о 18 год. 30 хв., він виїхав за кермом свого автомобілю, марки «ВАЗ 217030-110-01» реєстраційний номер НОМЕР_1 , збоку вул. В.Великого в бік вул. Співдружності. Далі рухався по пр. 200-річчя Кривого Рогу, де одразу не помітивши пішохода, застосував гальмування, однак не встиг і збив останнього. Після ДТП він одразу зупинився, викликав швидку медичну допомогу потерпілому, якого забрали до лікарні. Надалі він надавав посильну допомогу потерпілому. В скоєному розкаюється та просить його суворо не карати. Крім того, просить звільнити його від покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році", у зв`язку з наявністю на його утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 та досліджені письмові докази, суд вважає, що ці докази отримані у порядку встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, порушення обвинуваченим, який керував транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, а також письмові докази, які узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.286 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1ст.19 КК України (Т.1 а.с.67).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (т.1, а.с.72-73), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1, а.с.66-67), має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с.77-78).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами, однак, із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Потерпілими цивільного позову не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 1087 (тисяча вісімдесят сім) гривень 57 копійок (Т.1 а.с.55).
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" (в ред. від 06.05.2014 року) - встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до змісту п.в) ст.1, ч.2 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк .особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, та звільнені від відбування покарання з випробуванням, що не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Встановлено, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (Т.1 а.с.77-78), відносно яких він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується довідкою №02.2-18/3138 від 12.09.2017 року наданою Службою у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради (Т.2 а.с.48).
Отже, в розумінні ст.ст. 1, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, оскільки наявні підстави ,для застосування до нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році".
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
На підставі ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п. в) ст.ст.1, 10 Закоу України "Про амністію у 2016 році" - звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
-автомобіль «ВАЗ 217030-110-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити у останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд. (Т.1 а.с.21, Т.2 а.с.28).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 1087 (тисяча вісімдесят сім) гривень 57 копійок (Т.1 а.с.55).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1