АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002093 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 12 вересня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 30 місяців позбавлення волі, 18 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186., ст.. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18 грудня 2015 року
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та
призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з 23 лютого 2017 року
Справа № 11кп/796/1843/2017
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_8
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
та на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_6 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишено без змін. Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_6 23 лютого 2017 року близько 03 год. 00 хв.. разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи на території автомобільної стоянки, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 4-А, реалізуючи злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшов до автомобіля «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , де невстановлена досудовим розслідування особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), діючи по домовленості ОСОБА_6 , за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету розбила заднє скло, пролізла через раму задніх дверей до автомобіля та передала ОСОБА_6 , який стояв поряд та спостерігав навколо, наступні речі: 8 упаковок кави «Якобс» вартість 140 хрн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 1120 грн. 00 коп.; 24 упаковки чаю «Грінфілд» вартістю 25 грн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 600 грн. 00 коп.; 1 упаковку кави «Феррара» зернова вартістю 140 грн. 00 коп.; 2 упаковки кави «Лавацца» вартістю 270 грн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 540 грн. 00 коп.; 5 упаковок кави «Дарбовен» зернова вартістю 270 грн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 1350 грн. 00 коп.; 9 упаковок кави «Зі Львова» вартістю 42 грн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 378 грн. 00 коп.; 1 упаковку кави «Лавацца Кремо» вартістю 60 грн. 00 коп.; 7 упаковок кави «Віденська» вартістю 53 грн. 00 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 371 грн. 00 коп. Після чого, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4559 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить у порядку ч. 3 ст. 404 КПК України додатково дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, у решті вирок суду залишити без змін.
Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
При ухвалені вироку судом не дотримано вимоги ст. 65 КК України та п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення кримінального покарання», не надано належної оцінки ступеню тяжкості, характеру суспільної небезпеки вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , судом не було належним чином враховано особу винного, конкретні обставини та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

Як зазначає сторона обвинувачення, судом не враховано і те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. Обвинувачений належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе правопорушення.

Також прокурор зазначає, що судом в достатній мірі невраховано, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, вів паразитичний спосіб життя, суспільно-корисною працею не займався, характеризується посередньо.
Крім того, прокурор стверджує, що у вироку не зазначено, в чому саме виразилось щире каяття ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, засудженого, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та надавши обвинувачуваному останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, повторно дослідивши дані щодо особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, які характеризують його особу і в силу положень ч. 3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції обмежений оцінкою цих же доказів.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, є вірною і ніким не ставиться під сумнів.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, при цьому судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та обставини його скоєння, відомості про особу обвинуваченого, котрий неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на момент вчинення злочину мав непогашену судимість, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , судом визнано щире каяття , обставин, які його обтяжують судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання судом враховано досудову доповідь, відповідно до якої виправлення особи без позбавлення або обмеження волі становить дуже високу небезпеку для суспільства.
Посилання прокурора на невмотивованість визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, його щирого каяття, належним чином не обгрунтоване відповідними матеріалами справи.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахувавши всі передбачені ним обставини в їх сукупності, в тому числі й ті, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі та прийшов до вірних висновків, що виправлення, перевиховання ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства, і обґрунтовано обрав останньому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, визначивши його строк відповідно до санкції вищезазначеної норми кримінального закону, і таке покарання, на думку колегії суддів, не є явно несправедливим через м`якість
Виходячи з викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для обтяження призначеного ОСОБА_6 покарання шляхом ухвалення нового вироку, як про те просить прокурор, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та

призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3