Справа № 740/4683/17
Провадження № 1-кс/740/794/17
УХВАЛА
23 листопада 2017 рокум.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
старшого слідчого Ніжинського ВП ГУНП
в Чернігівській області ОСОБА_3 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 21.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001498 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИЛА:
22 листопада 2017 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням про арешт майна, що було вилучено 21 листопада 2017 року в ході проведення огляду, яке обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Ніжинського ВП ГУНП перебувають матеріали кримінального провадження №0001498 від 21.11.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 20.11.2017 року по 21.11.2017 року невідома особа скоїла крадіжку металевого паркану з огорожі дачної ділянки, що належить ОСОБА_7 , яка розташована в дачному кооперативі «Промінь», що знаходиться біля вул. Комунарів м. Ніжин.
В ході огляду місця події 21.11.2017 року було виявлено та вилучено автомобіль марки Mazda 626 з номерними знаками НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_8 , пилку по металу, що належить ОСОБА_9 і частини металевого паркану у кількості 9 штук, які знаходились в салоні автомобіля, зазначене авто та вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУ НП в Чернігівській області.
Допитаний під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він 20.11.2017 року з дозволу ОСОБА_8 взяв у останнього автомобіль марки Mazda 626 та приїхав до дачного кооперативу «Промінь», де за допомогою пилки по металу зрізав частини металевого паркану, повантажив їх в салон автомобіля з метою перевезення їх до пункту прийому металобрухту. Після чого, помітивши, що до нього наближається інший автомобіль з місця події зник, залишивши авто неподалік дачного кооперативу «Промінь».
Слідчий мотивує подання тим, що оскільки зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тому з метою їх збереження, забезпечення можливості їх експертного дослідження виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.
В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання за викладених в ньому обставин, пояснивши, що зазначений у клопотання автомобіль не зареєстрований на території України, має дозволений терміном перебування до кінця 2017 року, але він знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_8 і це ним підтверджується. Крім того, у СВ Ніжинського ВП ГУНП мається інше провадження, де вказаний автомобіль також фігурує як знаряддя вчинення злочину.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував задоволення клопотання в частині накладення арешту на пилку по металу та частини металевого паркану. Стосовно накладення арешту на автомобіль марки Mazda 626 просив відмовити.
Заслухавши слідчого, адвоката, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження
Відповідно до ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації", арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. І незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до настання зазначених наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
В ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Виходячи з положень даної статті використання автомобіля марки Mazda 626 ОСОБА_9 свідчить про готування до вчинення злочину, підтверджує умисел останнього на викрадення майна, а отже вилучений транспортний засіб підпадає під визначені у ст. 98 КПК України критерії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено які документи підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Як вбачається з протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_8 , автомобіль марки Mazda 626 перебуває у його володінні та фактичному користуванні. Відсутність документів на зазначений транспортний засіб свідок пояснив, тим, що в Ічнянському ВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження по факту замаху на крадіжку авто і документ знаходяться у зазначеному відділі поліції.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Заслухавши доводи слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, враховуючи вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, з метою збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту, а тому слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107,170-173,309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду 21.11.2017 року місця події, а саме на: автомобіль марки Mazda 626 кузов № НОМЕР_2 з номерними знаками НОМЕР_1 , який не зареєстрований на території України та яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , пилку по металу, що належить ОСОБА_9 і частини металевого паркану в кількості 9 штук, з метою забезпечення збереження речового доказу.
Виконання ухвали покласти на слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1