БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________ Справа № 275/377/17
УХВАЛА
23 листопада 2017 року смт. Брусилів Житомирської області

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

під час судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, розглянув клопотання захисника про визнання доказів недопустимими.

СУД ВСТАНОВИВ:

Під час судового провадження, до закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, захисник звернувся з клопотанням про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення: 1) протоколу огляду речей від 28.08.2015 року з документом у виді фотозображення персня, та 2) протоколу проведення слідчого експерименту від 23 травня 2017 року.

Захисник обґрунтував своє клопотання наступними доводами.

-Фотознімок персня є відображенням інформації, що містилась в оглянутому згідно протоколу огляду від 28.08.2015 року мобільному телефоні та зберігалась на карті пам`яті. Ця карта пам`яті, як носій оригіналу документа не була долучена до матеріалів провадження і відкрита стороні захисту.

-Під час огляду слідчим не встановлено яким фотоапаратом здійснено знімок і не встановлено час його створення, не залучено спеціаліста з цією метою.

-Під час проведення слідчого експерименту в порушення ч.5 ст.240 КПК України, не отримано згоди власника житла, в якому він проводився.

-Протокол слідчого експерименту не містить відомостей про всіх осіб, які були присутні при проведенні слідчої дії.

-В порушення ч.3 ст.104 КПК України, понятим не було надано можливості прочитати протокол перед підписанням і їх не було повідомлено про фотозйомку.

Згідно ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Оскільки про жодне з таких обставин автором клопотання не повідомлено, суд не вбачає підстав для проведення оцінки зазначених у клопотанні доказів раніше, ніж це визначено частиною 1 статті 89 КПК України.

Суд не вбачає таких порушень прав людини відносно обвинуваченого, що мали б місце в теперішній час і обумовлювали б негайну оцінку доказів в порядку ч.2 ст.89 КПК України.

Суд підкреслює, що цією ухвалою оцінка наведеним захисником доказам не дається, оскільки з огляду на обсяг і структуру поданих сторонами доказів, вирішення цього питання зараз могло б створити у учасників впровадження уяву про сформовану та упереджену думку щодо вирішення справи по суті.

Суд лише ухвалює, що в даному випалку не вбачає підстав для відступлення від загального правила про оцінку доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.87-89, 369, 372 КПК України,

СУД ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1