АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-cc/796/144/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Дніпроолія» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яке погоджене із прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , і накладено арешт на майно ТОВ «Дніпроолія» (), а саме на грошові кошти, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), із забороною проводити будь-які операції по вказаному рахунку, за винятком видаткових операцій зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, генеральний директор ТОВ «Дніпроолія» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати цю ухвалу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_6 зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без його повідомлення, копію ухвали слідчого судді в адресу ТОВ «Дніпроолія» надіслано не було, а про існування такої ухвали він дізнався після її застосування та виконання банком.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, автор апеляції зазначає, що при прийнятті рішення слідчим суддею не було враховано всі можливі наслідки арешту майна для товариства та інших осіб. Також він наголошує, що клопотання старшого слідчого було розглянуто однобічно, а прийняття оскаржуваного рішення фактично зупинило діяльність товариства, як великого виробника олії та шроту соняшникового, причому, з підстав, що не відповідають дійсності. Так, генеральний директор стверджує, що ТОВ «Дніпроолія» здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог законодавства України та розташоване в місті Дніпрі по вулиці Старокозацькій, будинок 6, поверх 2, офіс 2, виробничі потужності товариства знаходяться в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, вулиця Коломойцівська, 3, а тому товариство не здійснює своєї діяльності на тимчасово окупованих територіях. При цьому апелянт звертає увагу, що співзасновниками та керівництвом товариства є громадяни Туреччини. На думку апелянта, обґрунтування прокурором необхідності накладення арешту на грошові кошти на рахунку товариства є тиском з боку правоохоронних органів з метою зупинення діяльності товариства.
Крім того, генеральний директор звертає увагу, що станом на дату подачі ним апеляційної скарги жодної підозри посадовим особам ТОВ «Дніпроолія» не вручено, що, за переконанням автора апеляції, свідчить про безпідставність обмеження їх прав у вигляді арешту майна (грошових коштів), оскільки кримінальне провадження № 0002519 зареєстроване ще 16 листопада 2015 року.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді генеральний директор ТОВ "Дніпроолія" ОСОБА_6 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з матеріалами судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 13 липня 2017 року без повідомлення ТОВ "Дніпроолія"або представника цього товариства, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року не була направлена на адресу ТОВ "Дніпроолія", а про існування оскаржуваної ухвали генеральний директорОСОБА_6 дізнався лише під час її застосування та виконання банком, після чого 16 вересня 2017 року направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, генеральний директор ОСОБА_6 не пропустив п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002519, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.
Органи досудового розслідування вважають встановленим, що службові особи ряду ризикових та пов`язаних між собою суб`єктів господарювання при проведенні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні у схемах формування ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість. Такі їхні дії фактично призвели до ненадходження до державного бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах.
Зокрема, власниками ТОВ "Дніпроолія" створено ряд підприємств для прикриття своєї незаконної діяльності, спрямованої на ухилення від сплати податків та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом. До складу підприємств, які їм підконтрольні входять: ТОВ "ТПК Імпульс Агро" (ЄДРПОУ 3914167), ТОВ "Востокснабагро" (), ТОВ "Біолідер" (), ТОВ "ТД Євротрансоіл" (), ТОВ "ТПК Агропорт" (), ТОВ "Агропереробник" (), ТОВ "Агросервіс" (), ТОВ "Олімп Оіл" (), ТОВ "ТК Агровосток" (), ТОВ "Маркет Сістем" () та інші.
Афілійованими особами перелічених суб`єктів господарської діяльності є власники ТОВ "Дніпроолія", а метою вищезазначених суб`єктів господарської діяльності є маскування отриманого прибутку та вибілювання сформованого кредиту з ПДВ через ряд підконтрольних підприємств. Зазначені громадяни здійснюють координацію та контроль за діяльністю фіктивних суб`єктів господарювання та посадових осіб підприємств, які входять до складу групи.

Під час аналізу фінансово-господарської діяльності групи підприємств, підконтрольних службовим особам ТОВ "Дніпроолія", встановлено, що в період 2015 2017 років ТОВ "ТПК Імпульс Агро" та ТОВ "Востокснабагро" мали фінансово-господарські взаємовідносини з ПП "АГРОСТАРТ" () та ТОВ "ТРАНЗИТ - 2008" () на загальну суму 80122075,5 гривень, в тому числі ПДВ 13353679,26 гривень з придбання насіння соняшника. Під час відпрацювання взаємовідносин встановлено, що посадові особи ПП "АГРОСТАРТ" та ТОВ "ТРАНЗИТ - 2008" жодного відношення до ведення фінансово-господарської діяльності підприємств не мають.
В той же час встановлено, що ТОВ "Дніпроолія" здійснює господарську діяльність із підконтрольними йому суб`єктами господарської діяльності, а саме: ТОВ "ТПК Імпульс Агро" (ЄДРПОУ 3914167), ТОВ "Востокснабагро" (), ТОВ "Біолідер" (), ТОВ "ТД Євротрансоіл" (), ТОВ "ТПК Агропорт" (), ТОВ "Агропереробник" (), ТОВ "Агросервіс" (), ТОВ "Олімп Оіл" (), ТОВ "ТК Агровосток" (), ТОВ "Маркет Сістем" (), які, згідно даних податкових накладних, здійснюють свою фінансово-господарську діяльність із фіктивними суб`єктами господарської діяльності, зокрема, із ПП "АГРОСТАРТ", ТОВ "Транзит - 2008", ТОВ "РЕМВЕС" та іншими.
При цьому ОСОБА_9 пояснив, що будь-якого відношення до здійснення господарської діяльності ПП "АГРОСТАРТ", де він рахується директором, не має, хто саме здійснює діяльність від його імені йому не відомо. Жодних договорів, документів податкової звітності щодо вказаних товариств не складав та не підписував. Де знаходяться офісні приміщення вказаного товариства не знає. Будь-яких розрахунків по даним товариствам не проводив, довіреностей на представництво своїх інтересів нікому не надавав.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ТОВ "Транзит - 2008" також здійснювало господарську діяльність із рядом підприємств, в тому числі із ТОВ "Востокснабагро", однак допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що їй не відомо, хто саме здійснює діяльність від її імені, жодних договорів, документів податкової звітності щодо діяльності ТОВ "Транзит - 2008" не складала та не підписувала. Де знаходяться офісні приміщення вказаного товариства не знає. Будь-яких розрахунків по даним товариствам не проводила, довіреностей на представництво своїх інтересів нікому не надавала, фактично не має жодного відношення до діяльності вказаного суб`єкта господарської діяльності.

Також встановлено, що ТОВ «Востокснабагро» мало фінансово-господарські відносини із ТОВ «РЕМВЕС» (), яке, згідно з Реєстром облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва, рахується фіктивним.
Викладене, як вважають органи досудового розслідування, свідчить про те, що службовими особами ТОВ "Дніпроолія" створено ряд підприємств для прикриття своєї незаконної діяльності, спрямованої на ухилення від сплати податків та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.
В подальшому встановлено, що насіння соняшника перероблялось на потужностях ТОВ "Дніпроолія" та отримана продукція нібито була реалізована в адресу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" (), ТОВ "Техремпоставка" (), ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (ЄДРПОУ 178353), ТОВ "Шахта Білозерська" (), ТОВ "Інтеренергосервіс" (), ПП "ЕРУ ТРЕЙДІНГ" (). По факту вироблена продукція реалізована за договорами комісії від ТОВ "Дніпроолія" на експорт до Італії, Малайзії, Марокко, Туреччини, Франції, Швейцарії та інших держав. Загальна фактурна вартість експортних операцій ТОВ "Дніпроолія" складає 2,2 мільярда гривень.
Також встановлено, що грошові кошти з підконтрольних підприємств перераховувались на ряд підприємств з ознаками "фіктивності", через які безготівкові кошти переводились у готівку, а саме через "ТОВ "Анталь груп" (код 40150394), ТОВ "Аверій" (код 40145054), ТОВ "Вайлон" (код 40162499), ТОВ "Касіан" (код 40143125), ТОВ "Фірма Мілоріта" (код 40125860), ТОВ "Агростандарт" ( код 30296722), ТОВ "Транзит - 2008" (код 35553961), ТОВ "Рамвес" (код39948727), ТОВ "Мідіна" (код 38920653), ТОВ "Промі-лайт" (код 38920669), ФГ "Вікторія" (код 33424916), СГ "Інея" (код 31950351), ФГ "Пустомитівське" (код 33424916), ТОВ "Кепітал Агроінтернешенел" (код 39745848), ТОВ "Гарсан" (код 39791208), по яким, згідно наявних баз ДФС, виставлено картки "суб`єкта фіктивного підприємства", а допитані посадові особи зазначених підприємств свідчать про їх непричетність до фінансово-господарської діяльності підприємств.

Органи досудового розслідування стверджують, що у них є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ "Дніпроолія" № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), набуті невстановленими особами в результаті вчинення кримінального правопорушення.
13 липня 2017 року (клопотання датоване 12 липня 2017 року) старший слідчий в ОВС СВ управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «Дніпроолія» (), а саме на грошові кошти, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), із наданням розпорядження службовим особам ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441) надати відомості слідчим Генеральної прокуратури України щодо залишків цінних паперів, із зазначенням їх емітентів, які зберігаються на рахунку в грошових коштах № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), та із забороною службовим особам ТОВ «Дніпроолія», , та ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441) проводити будь-які операції по рахунку в грошових коштах № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), що призведуть до зменшення залишку на ньому грошових коштів. Це клопотання мотивовано тим, що грошові кошти, які знаходяться на зазначених рахунках, були набуті невстановленими особами в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягають арешту з метою недопущення втрат бюджету, припинення кримінального правопорушення, забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення.
13 липня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора було частково задоволено.
Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002519, про накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк»(МФО380441), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вищевказані грошові кошти, виходячи з того, що ці грошові кошти ТОВ «Дніпроолія» (), які знаходяться на зазначеному рахунку у вказаній банківській установі, набуті невстановленими особами в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягають арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, оскільки воно постановлене з грубими порушеннями кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, щогрошові кошти ТОВ «Дніпроолія» (), які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк»(МФО380441), були набуті невстановленими особами в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягають арешту з метою недопущення втрат бюджету, припинення кримінального правопорушення, забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних доказів того, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Дніпроолія» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк»(МФО380441), невстановлені особи набули в результаті вчинення кримінального правопорушення, в матеріалах судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні старшого слідчого, що свідчить про голослівність зазначених стверджень останнього.

Що стосується мети накладення арешту на зазначені грошові кошти, визначеної старшим слідчим, а саме недопущення втрат бюджету або припинення кримінального правопорушення, то вона в обох випадках є надуманою, оскільки КПК України не передбачає можливості накласти арешт на майно з метою недопущення втрат бюджету або припинення кримінального правопорушення.

Не може бути в даному кримінальному провадженні на цій його стадії метою накладення арешту на майно і забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення, виходячи з того, що в першому і другому випадку у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, має бути підозрювана особа, а у останньому випадку ще й обґрунтований розмір цивільного позову, однак старший слідчий та прокурор жодних доказів цьому не надали, як не привів прокурор такі докази і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Отже, старшим слідчим, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, не приведено у клопотанні законної підстави для арешту майна відповідно до положень ст. 170 того ж КПК та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Таким чином, клопотання старшого слідчого було розглянуте як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя мав повернути це клопотання прокурору для усунення недоліків, як то визначено ч. 3 ст. 172 КПК України, однак він, ігноруючи цю вимогу закону, безпідставно розглянув дане клопотання і незаконно частково задовольнив.

Більш того, слідчий суддя в даному випадку перебрав на себе функції сторони обвинувачення стосовно визначення мети і правової підстави накладення арешту на майно, а саме наклав арешт на грошові кошти, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк»(МФО380441), з метою забезпечення спеціальної конфіскації, про яку в клопотанні старшого слідчого питання не ставилося. Тим самим слідчий суддя допустив грубе порушення ч. 6 ст. 22 КПК України, тобто проявив необ`єктивність і упередженість при вирішенні даного питання, оскільки конкретна мета і відповідна їй правова підстава накладення арешту на майно мають бути не тільки зазначені в клопотанні про арешт майна, а і доведені слідчим чи прокурором, який звертається з проханням арештувати майно.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скаргадиректора ТОВ «Дніпроолія» ОСОБА_6 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Дніпроолія» ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , і накладено арешт на майно ТОВ «Дніпроолія» (), а саме на грошові кошти, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), із забороною проводити будь-які операції по вказаному рахунку, за винятком видаткових операцій зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно ТОВ «Дніпроолія» (), а саме на грошові кошти, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), із наданням розпорядження службовим особам ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441) надати відомості слідчим Генеральної прокуратури України щодо залишків цінних паперів, із зазначенням їх емітентів, які зберігаються на рахунку в грошових коштах № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), та із забороною службовим особам ТОВ «Дніпроолія», , та ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441) проводити будь-які операції по рахунку в грошових коштах № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кредитвестбанк» (МФО 380441), що призведуть до зменшення залишку на ньому грошових коштів, відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4