Справа № 171/1559/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про погашення судимості,
ВСТАНОВИВ:
31.08.2017 року на адресу суду надійшла вказана заява ОСОБА_4 про погашення судимості, яка обґрунтована тим, що в березні 2004 року він був засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, відбув покарання, пройшли строки погашення судимості, тому просив суд погасити судимість за строком давності.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 заяву підтримав, пояснив, що дійсно вироком суду від 22.07.04 року він був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, відбув покарання повністю та звільнений 28.03.06 року. З того часу пройшло 11 років. Він мав намір влаштуватись на роботу, однак отримав довідку про наявність судимості. Враховуючи, що пройшли строки погашення судимості, просив суд прийняти рішення про погашення судимості.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечував, оскільки справи про погашення судимості не можуть розглядатись в порядку КПК України, строки погашення судимості визначені ст.. 89 КК України і їх сплив є підтвердженням погашення судимості. Тому просив у задоволенні заяви відмовити.
Суд, вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», під час розгляду справ про зняття судимості, суди мають керуватися вимогами ст. 55 КК України 1960 року чи ст.ст. 88-91 КК України 2001 року, а також КПК України, яким регламентовано порядок розгляду судом клопотання про зняття судимості.
Ст.ст. 89, 90 КК України чітко визначено коло осіб, які визнаються такими, що не мають судимості та вказано про відповідні строки погашення судимості.
Судом встановлено, що вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2004 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 263, ст.. 257, ч. 4 ст. 187 КК України з застосуванням ст.. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалено строк покарання відраховувати з 28.03.2002 року (а.с.48-152).
На даний час ОСОБА_4 відбув покарання, звільнений з місць позбавлення волі 28.03.2006 року за відбуттям строку покарання.
Згідно ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі, суд який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з особи за її клопотанням.
Разом з тим, поняття погашення судимості та зняття судимості різні за своїм змістом.
Так, строки погашення судимості чітко визначені ст.. 89 КК України.
Зняття судимості згідно ст.. 91 КПК України можливо до закінчення строків визначених ст.. 89 КПК України і вирішується судом в порядку ст..538 КПК України.
Після закінчення строків встановлених ст.. 89 КПК України за умови не вчинення нового злочину особи, які відбули покарання, визнаються такими, що не мають судимості і погашення судимості не потребує прийняття спеціального судового рішення.
Тому, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити.
Свою незгоду з наявністю запису про наявність судимості заявник може оскаржити в порядку адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 88-91 КК України, ст.. 537,538 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про погашення судимості відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1