н/п 1-кс/640/9340/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, який не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -
встановив :
17.11.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 на строк 60 днів.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у вересні 2017 року, ОСОБА_6 , із корисливих спонукань направлених на одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийняв рішення вступити в групу з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, жителями Російської Федерації, з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у вербуванні людей на території України, їх переміщенні за кордон, з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність на території Російської Федерації, а саме розповсюдження та збут наркотичних засобів, за що ОСОБА_6 мав отримувати винагороду.
Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_6 розробив план, яким передбачив наступне: підтримувати зв`язок з невстановленими особами, які на території Російської Федерації здійснювали незаконний збут наркотичних засобів, з якими домовився про переміщення за грошову винагороду на територію Російської Федерації з України осіб, які в подальшому будуть втягнуті у злочинну діяльність, пов`язану з розповсюдженням та збутом наркотичних засобів; розповсюджувати на території Харківської області, інформацію про роботу кур`єром на території Російської Федерації; фінансування злочинної діяльності, що полягала у сплаті витрат на квитки, забезпечення осіб, які переміщуються до Російської Федерації мобільними телефонами, квитками, грошима; отримувати грошові кошти за переміщених осіб, одержані в результаті злочинної діяльності.
Так у жовтні 2017 року, ОСОБА_6 , діючи у складі групи, з метою вербування людей шляхом експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, на території Харківської області, з ціллю своєї конспірації, через ОСОБА_8 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, займався пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться займатися розповсюдженням наркотичних засобів на території Російської Федерації. При цьому, ОСОБА_6 достовірно відомо, що робота, яка пропонується громадянам України, полягає у розповсюдженні наркотичних засобів на території Російської Федерації.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, ОСОБА_6 у листопаді 2017 року через ОСОБА_8 на території міста Харкова знайшов ОСОБА_9
14.11.2017 приблизно о 17 годині ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_9 біля будинку АДРЕСА_2 , де у останньої довідався, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_9 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_6 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонував ОСОБА_9 роботу кур`єром наркотичних засобів на території Російської Федерації. ОСОБА_6 , усвідомлюючи той факт, що робота на території Російської Федерації полягає у розповсюдженні наркотичних засобів, не пояснив потерпілий ОСОБА_9 суті реальної відповідальності за роботу, яку їй необхідно буде виконувати у майбутньому, чим приховав важливу обставину та свій злочинний умисел.
Після чого, ОСОБА_6 , знаходячись в тому ж місці, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, довів до відома ОСОБА_9 порядок переміщення на територію Російської Федерації, умови оплати, порядок спілкування з «кураторами», таким чином ОСОБА_6 використовуючи уразливий стан ОСОБА_9 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досяг з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Російської Федерації, тобто завербував її з метою втягнення у злочинну діяльність.
16.11.2017 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 реалізуючи свій сумісний з невстановленими особами злочинний умисел, зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в кафе «Пират», розташованому за адресою: м.Харків, з метою переміщення останньої до Російської Федерації, де ОСОБА_6 в ході проведення контролю за вчиненням злочину, передав у якості предоплати ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100 гривень, як винагороду за виконання раніше обумовленої домовленості за надані ОСОБА_8 послуги з пошуку осіб, після чого ОСОБА_6 о 18 годині 05 хвилин затриманий працівниками поліції на території Автовокзалу за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 22.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
В судовому засіданні захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи про недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри та застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту. Захисник зазначив про відсутність складу злочину в діях його підзахисного, вказуючи також, що в даному випадку дії працівників правоохоронних органів мали провокаційний характер та в даному випадку має місце провокація злочину. Крім того, для наявності складу злочину, передбаченого у ст. 149 КК України, особа має вчинити саме дії, визначені в диспозиції даної статті, а не ті, що інкриміновано підозрюваному. Захисник також зазначив, що склад злочину в даному випадку так само не може вважатися закінченим.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнав повідомлену підозру, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підтримав позицію захисника.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні під час перебування його в якості затриманого, однак в ході його затримання 16.11.2017 на місці затримання працівники правоохоронних органів застосували до нього насильство, завдали наявні в нього пошкодження висків справу та зліва, розбиття задньої частини голови, синці в районі нирок, в подальшому до нього викликали швидку допомогу.
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 16.11.2017, 16.11.2017 о 18:05 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
16.11.2017 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, тобто вербування людини, вчинене з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, з використанням уразливого стану особи, вчинені групою осіб.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про часткову обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16.11.2017; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , що містяться в протоколах їх допитів.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків.
Однак, прокурором не доведено існування ризиків, визначених у п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. В цій частині доводи сторони обвинувачення містять припущення щодо можливості існування цих ризиків та не підтверджені залученими до клопотання матеріалами.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2002. Даних щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності на теперішній час стороною обвинувачення не надано, а лише з пояснень підозрюваного встановлено, що в 2010 році він був засуджений за ч.2 ст. 198 КК України.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, той факт, що особі на теперішній час повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення за одним епізодом, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_6 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`який запобіжний захід, а саме, - домашній арешт цілодобово, в межах строку досудового розслідування, на строк 2 місяці, до 15.01.2018 включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви підозрюваного ОСОБА_6 щодо застосування до нього насильства 16.11.2017 на місці затримання працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого йому завдано пошкодження висків справу та зліва, розбиття голови, синці в районі нирок.
В порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя вважає необхідним забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , організацію проведення якого доручити слідчому відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, в межах строку досудового розслідування на 2 (два) місяці - до 15 січня 2018 року включно.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалу направити для виконання органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 17 листопада 2017 року до 15 січня 2018 року включно.
Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви підозрюваного ОСОБА_6 щодо застосування до нього насильства 16.11.2017 на місці затримання працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого він отримав пошкодження висків справу та зліва, розбиття голови, синці в районі нирок.
В порядку ст. 206 КПК України забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , організацію проведення якого доручити слідчому СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав _____________2017р. ___год.____хв. ___________________
ОСОБА_6