Номер провадження: 11-кп/785/50/13
Номер справи місцевого суду: 520/21/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі Кофової

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює слюсарем в «Одесагаз», зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 11.08.1993 року Одеськім обласним судом за ст.. 86-1 КК України до 10 років позбавлення волі;

- 07.05.2008 року Біляївським райсудом Одеської області за ст.. 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 23.10.2008 року Суворовським райсудом м. Одеси за ст.. 309 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, звільнений 17.11.2011 року,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого: ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не одружений, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 10.04.2003 року Приморським райсудом м. Одеси за ст.. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 29.12.2003 року Київським райсудом м. Одеси за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі;

- 10.04.2008 року Київським райсудом м. Одеси за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.12.2008 року Київським райсудом м. Одеси за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

- 07.09.2011 року Малиновським райсудом м. Одеси за ст.. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільненого 20.12.2011 року по відбуттю покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого: ч.1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі; ч.2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі; ч.3 ст. 185 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

та б ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

В період часу з 23.00 години 29.04.2012 року до 07.00 години 30.04.2012 року ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, знаходячись в коридорі гуртожитку буд. АДРЕСА_4 , таємно викрав велосипед, який належав ОСОБА_8 , тим самим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1600 гривень, з місця злочину зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

22.08.2012 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій намір, в період часу з 16.30 по 16.50 годин, знаходячись біля магазину «Мілонга», таємно викрав велосипед, тим самим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень, з місця злочину зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

22.10.2012 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повторно за попередньою змовою виник злочинний намір на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло. Приблизно о 02.00 годині знаходячись біля буд. АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, через відкрите вікно, проникли в квартиру АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , тим самим завдали матеріальну шкоду на суму 1630 гривень, з викраденим майном зникли, розпорядились на свій розсуд.

Повторно, 22.10.2012 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою виник злочинний умисел на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло. Приблизно о 03.55 год. Знаходячись біля будинку АДРЕСА_7 , шляхом пошкодження решітки, через відкрите вікно проникли в квартиру АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_11 на загальну суму 8000 гривень, з викраденим майном зникли, та розпорядились на свій розсуд.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, що вирок дуже тяжкий та суворий, просить змінити його на менш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як такий, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 провину визнали повністю, та пояснили всі обставини по справі

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини їх винність у інкримінованих злочинах є повністю доведеною та підтверджується у повному обсязі належним чином дослідженими районним судом доказами:

- - протоколом відтворення обставин події за участю ОСОБА_7 під час якого на території

- гаражів на вул.. Шклярука було знайдене та вилучене викрадене майно: телевізор та

- колонка підсилювач звуку;

- протоколом впізнання предметів, протягом якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала телевізор, якій належить їй;

- протоколом добровільної видачі ОСОБА_7 ноутбуку;

- протоколом огляду та впізнання предметів;

- протоколом відтворення обставин події за участю ОСОБА_6 ;

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_6 районний суд врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, їх особу, те, що вони неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимості на зняті і не погашені, повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування збитків, рецидив, тому суд прийшов до висновку, що його перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до обвинувачених покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в рамках санкції статтею КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Обговорюючи доводи обвинуваченого про те, що він не згоден з призначенням покаранням, колегія суддів не змогла з ними погодитись, так як в обвинувачений ОСОБА_13 раніше судимий на путь виправлення не встав, продовжив скоювати злочини.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Крім того, по даній справі надійшло клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього закону «про амністію» з рахунком того що він відбув покарання більше ніж пів строку і підпадає під ст2.

Колегія суддів провіривши данє клопотання і дослідивши матеріали справи погодилась з ним і прийшла до домки про необхідність застосування даного закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року відносно ОСОБА_7 по ч.23 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 по ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України без змін.

Згідно ст..2 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 від подальшого відбуття покарання звільнити.

Звільнити з під варти негайно.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: