Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/589/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

законних представників

обвинувачених: ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

законного представника

потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000801 від 20 листопада 2016 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, учня Козятинського межрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту, неодруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, учня Козятинського межрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту, неодруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27 ч.4,186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20 листопада 2016 року близько 19 години обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зустрівши на території Центрального стадіону у м.Овручі, що по вул..Шевченка, раніше незнайомих їм неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою, а саме за пропозицією Дідковського вирішили заволодіти майном останніх. З цією метою ОСОБА_4 , звернувшись до ОСОБА_10 попросив у останнього його мобільний телефон під приводом здійснити з нього дзвінок. Проте, коли ОСОБА_13 передав ОСОБА_14 свій мобільний телефон марки «Lenovo А 536» вартістю 2270 грн., ОСОБА_14 відкрито на очах присутніх тут Рудницького, ОСОБА_15 та Толкача поклав телефон до кишені свого одягу та разом з ОСОБА_15 стали відходити з вказаного місця. Коли ж ОСОБА_13 , підійшовши до ОСОБА_14 , став вимагати у того повернути належний йому телефон, при цьому взявши останнього за рукав одежі, ОСОБА_14 у відповідь наніс ОСОБА_13 один удар рукою в обличчя, при цьому заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця і рубця на нижній повіці лівого ока та травматичного зламу ріжучого краю 1-го верхнього лівого зуба на рівні емалі. Після цього обвинувачені місце події залишили і в цей же день викрадений телефон продали своєму знайомому ОСОБА_16 .

Під час судового розгляду справи обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення при обставинах зазначених в обвинувальному акті визнали повністю, та показали, що 20 листопада 2016 року у вечірній час прогулюючись вулицями міста, вони прийшли до міського стадіону, де зустріли раніше незнайомих їм потерпілого та з ним ще одного хлопця. Між собою на пропозицію ОСОБА_15 вони домовились заволодіти майном вказаних хлопців. Після цього ОСОБА_14 запропонував потерпілому дати йому свій мобільний телефон, щоб комусь подзвонити. Але коли потерпілий дав ОСОБА_14 мобільний телефон, той поклав його собі у кишеню, після чого вони (обвинувачені) стали відходити від вказаних хлопців. Коли потерпілий став вимагати у ОСОБА_14 повернути мобільний телефон і взяв останнього рукою за одежу, щоб зупинити останнього, ОСОБА_14 наніс йому один удар рукою в обличчя, після чого вони покинули вказане місце. В цей же вечір обвинувачені подзвонили своєму знайомому ОСОБА_17 і запропонував купити мобільний телефон. Той погодився, через деякий час вони зустрілися в умовному місці, де ОСОБА_18 купив у них телефон за 400 грн. Виручені від продажі телефону гроші вони потратили на власні потреби.

Показання обвинувачених в судовому засіданні не суперечать і в цілому відповідають показанням ОСОБА_4 під час проведення 27 січня 2017 року з його участю слідчого експерименту.

Крім особистого визнання своєї провини, винуватість обвинувачених підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 20 листопада 2016 року близько 19 години він разом зі своїм товаришем ОСОБА_19 , прогулюючись вулицями м.Овруч, зайшли на територію Центрального міського стадіону. В цей час до них підійшли двоє раніше незнайомих їм молодих хлопців, які перед цим хвилин за 15 просили у них цигарки біля «Чорнобильського» парку. Пізніше стало відомо, що це були обвинувачені ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . ОСОБА_14 попросив у нього дати свій мобільний телефон, щоб комусь подзвонити. Коли він дав ОСОБА_14 свій мобільний телефон марки «Lenovo А 536», той спочатку набрав номер абонента, а потім поклав телефон в кишеню своїх штанів та став відходити з цього місця. Коли він, підійшовши до ОСОБА_14 , став вимагати у того повернути телефон, при цьому взявши його декілька раз за плече, ОСОБА_14 , повернувшись, наніс йому удар рукою в обличчя, заподіявши тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_14 і ОСОБА_15 покинули це місце. Під час всього, що відбувалося, ОСОБА_15 стояв у стороні, нічого не говорив і будь-яких дій не вчиняв. Перед тим, як нанести удар ОСОБА_14 з ним ( ОСОБА_13 ) про щось говорив

Показання потерпілого ОСОБА_10 під час судового розгляду справи в цілому відповідають його показанням під час проведення 29 грудня 2016 року та 13 лютого 2017 року з його участю слідчих експериментів.

В ході проведення 18 грудня 2016 року впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_14 , як особу, яка заволоділа його телефоном, а ОСОБА_15 , як особу, яка перебувала разом з ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в один з днів в кінці листопада 2016 року у вечірній час він та ОСОБА_20 , прогулюючись по м.Овруч, прийшли на територію центрального стадіону. В цей час до них підійшли двоє незнайомих хлопців, один з яких попросив у Рудницького мобільний телефон, щоб комусь зателефонувати. Але коли ОСОБА_13 дав цьому хлопцю свій мобільний телефон, той поклав телефон в кишеню своїх штанів. Після цього незнайомці стали відходити з цього місця, ОСОБА_13 підійшов до хлопця, який забрав у нього телефон і став просити його повернути телефон. У відповідь хлопець ударив ОСОБА_13 рукою в обличчя, після чого незнайомі хлопці з цього місця втекли. Показання свідка ОСОБА_12 під час судового розгляду справи в цілому відповідають його показанням під час проведення 16 лютого 2017 року з його участю слідчого експерименту.

В ході проведення 08 грудня 2016 року огляду в приміщенні Овруцького відділення поліції у гр -на ОСОБА_21 був вилучений мобільний телефон марки «Lenovo А 536».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що купив вказаний телефон за 400 грн.. у знайомих хлопців - обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Також свідок показав, що перед цим вони йому зателефонували і запропонували купити у них мобільний телефон. Про те, що телефон крадений він не знав. Хто саме йому зателефонував чи ОСОБА_14 , чи ОСОБА_15 свідок не пам`ятає.

Відповідно висновків судово-медичного експерта №296 від 13 грудня 2016 року та № 314 від 05 січня 2017 року у ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця і рубця на нижній повіці лівого ока та травматичного зламу ріжучого краю 1-го верхнього лівого зуба на рівні емалі. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок удару кулаком при обставинах, зазначених потерпілим в ході проведення з його участю слідчого експерименту.

Відповідно висновку товарознавчої експертизи вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Lenovo А 536» на день його викрадення становила 2270 грн..

Постановою слідчого від 08 грудня 2016 року вказаний мобільний телефон визнаний по справі речовим доказом і повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_10 , про що свідчить сама розписка.

Таким чином, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення та дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна ( грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України. Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у підбурюванні до відкритого викрадення чужого майна ( грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує його дії за ст. ст. 27 ч.4, 186 ч.2 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є їх щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння його розкриттю, а також ту обставину, що вони вчинили кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці.

Обтяжуючих їх покарання обставин судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченим суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особи винних, їх вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, умови розвитку та виховання, те, що вони навчаються, за місцем навчання характеризується позитивно, кримінальне правопорушення вчинили вперше, думку потерпілого, який просить не карати обвинувачених суворо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає їм покарання без фактичного позбавлення волі. Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливо призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.186 ч.2 КК України, застосувавши ст.69 КК України.

Керуючись ст. ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і з застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 2-х ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у вказаний орган.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.27 ч.4, ст.186 ч.2 КК України і з застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 2-х ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у вказаний орган.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ у справі мобільний телефон марки «Lenovo А 536» залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_10 .

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1