Номер провадження: 11-сс/785/1696/17
Номер справи місцевого суду: 522/32/16
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду клопотання діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2017 року, у рамках кримінального провадження за №000128 внесеному до ЄРДР 02.07.2014 року за ознаками ч.2 ст.258-4, ч. 1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000128 внесеному до ЄРДР 02.07.2014 року за ознаками ч.2 ст.258-4, ч. 1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скосарівка Миколаївського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто з дня його затримання з визначенням застави у розмірі 128 000 гривень.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.

При прийнятті рішення щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому тяжкого злочину, врахував дані про особу підозрюваного, який уданий час перебуває у міжнародному розшуку, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування, а також може продовжити незаконну діяльність, тобто вчинити інше аналогічне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини вказав, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та порушує питання щодо її скасування.
При цьому захисник на обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що підозра, висунута ОСОБА_7 є необгрунтованою, оскільки в повідомленні про підозру не зазначена суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 258-4 КК України.
Також апелянт зазначив, що жодний ризик у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, оскільки прокурор в місцевому суді не навів жодного доказу на їх обґрунтування.
Крім того, захисник зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є патріотом України, оскільки приймав безпосередню активну участь під час подій на майдані у м. Києві, з березня 2014 по лютий 2015 року брав безпосередню участь у антитерористичній операції на сході України, та був двічі нагороджений орденами України, що підтверджується відповідними документами.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
13.10.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області захиснику підозрюваного ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, як такий, що пропущений з поважної причини.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного:
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в рамках зазначеного кримінального провадження, порушеного ч.2 ст.258-4, ч. 1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, 12.06.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України і зазначена підозра на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

Так, зазначена підозра ґрунтується на долучених до клопотання матеріалах та підтверджується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 13.06.2017, протоколом обшуку житлового будинку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 : АДРЕСА_2 від 13.06.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2017; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 06.02.2017; протоколом огляду покупця після проведення закупівлі вибухових речовин від 06.02.2017; висновком експертизи № 20-В від 22.02.2017; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від № 65/3/1-363 06.02.2017.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду вважає неналежними посилання слідчого судді щодо обгрунтування підозри на підставі матеріалів НСРД (протоколів № 65/3/1-634 від 24.02.2017 року та № 65/3/1-1080 від 20.03.2017 року), оскільки ці протоколи під час проведення судового засідання в місцевому суді - не досліджувалися.
Разом з цим, апеляційний суд вважає, що доводи захисника щодо неналежності та недопустимості цих доказів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наявні у матеріалах справи докази, вказують про можливу причетність ОСОБА_7 до його вчинення.
При цьому апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника на необґрунтованість підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258-4, ч. 1 ст.258-3 КК України, у рамках якого розслідується кримінальне провадження, оскільки ОСОБА_7 про підозру у вчинені зазначених злочинів не повідомлялося.

Наведені обставини також спростовують доводи захисника про переслідування підозрюваного Державою Україна, оскільки жодних дій, направлених на звинувачення останнього у скоєні іншого злочину - матеріали справи не містять.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді районного суду щодо обґрунтованості підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, апеляційний суд виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 на даній стадії оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Також апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді,а саме переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, а також можливості вчинення ним іншого правопорушення.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що після повідомлення ОСОБА_7 про підозру, йому було вручено повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Одеській області на 14.06.2017, 16.06.2017 та 19.06.2017 з метою проведення за його участю слідчих дій, однак підозрюваний ОСОБА_7 до слідчого відділу не з`явився, не повідомив про причину не прибуття та вимкнув свій мобільний телефон.

Крім того, 22.06.2017 ОСОБА_7 було направлено за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_2 повістку про необхідність його явки до слідчого на 27.06.2017 з метою проведення за його участю слідчих дій, однак у вказану дату, ОСОБА_7 до слідчого відділу не з`явився та не повідомив про поважність причини неприбуття.

Згідно службової записки ГВ КЗЕ УСБУ в Одеській області № 65/3/1-3885 від 23.06.2017, ОСОБА_7 , з метою переховування від слідства здійснив виїзд до Республіки Греція, де як підтвердив його захисник, перебуває у даний час.

Крім того, на наявність зазначених ризиків вказує в тому числі тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнім винним у вчиненні цих злочинів, та обставина оголошення 27.06.2017 ОСОБА_7 у міжнародний розшук у зв`язку з переховуванням останнього від органів слідства, що надавало право слідчому судді обрати запобіжний захід у відсутності підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд враховує той факт, що 22.09.2017 до слідчого відділу УСБУ в Одеській області за № 50/2255 від 19.09.2017 надійшов лист з сектору Інтерполу та Європолу ГУ НП в Одеській області згідно якого, 13.09.2017 каналами Інтерполу ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

В зв`язку з наведеним, твердження захисника підозрюваного про відсутність доказів про існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними та вважає обґрунтованими посилання слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також апеляційний суд враховує встановлену обставину притягнення підозрюваного ОСОБА_7 слідчим управлінням ГУ МВСУ в м. Києві до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, за ч.2 ст.187, ч.3 ст.189, та ч.2 ст.146 КК України, у рамках якого останній перебував під цілодобовим домашнім арештом.

Крім того, апеляційний суд вважає що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а стороною захисту не надано жодного доказу, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження прокурора.

Надання ОСОБА_7 політичного притулку Республікою Греція, як про те зазначає його захисник, з урахуванням встановлених апеляційним судом в сукупності обставин справи, поведінки підозрюваного, яка була направлена на вчинення ним протиправних дій, не може беззаперечно свідчити та вказувати на можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що самі по собі характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_7 дані, а саме його участь в подіях на Майдані Незалежності у 2014-2015 роках та антитерористичній операції на сході України, нагородження останнього урядовими нагородами, з урахуванням обставин переховування його від органів досудового розслідування та суду і оголошення останнього в міжнародний розшук, не може беззаперечно вказувати на можливість обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому апеляційний суд вважає належним визначений слідчим суддею розмір застави, а саме у її максимальному розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України, оскільки з урахуванням тяжкості вчиненого злочину і усіх в сукупності встановлених обставин його вчинення та даних про особу підозрюваного і його майнового стану, саме цей розмір застави може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, при апеляційному розгляді, будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді - не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2017 року, у рамках кримінального провадження за №000128 внесеному до ЄРДР 02.07.2014 року за ознаками ч.2 ст.258-4, ч. 1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , з визначенням застави у розмірі 128 000 гривень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3