Справа № 137/1433/16-к
Провадження №11-кп/772/1322/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «19» грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000138 від 16.04.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця та жителя м. Хмельницький
українця, громадянина України,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за апеляційною скаргою із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_11 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2017 року, -
В с т а н о в и в:
Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1430,65 грн.
Вирішена доля речових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 15.04.2016 року приблизно о 21-00 год. під час телефонної розмови домовився із ОСОБА_12 про поїздку із м.Хмельницький до смт. Літин з метою збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, шляхом передачі засудженому ОСОБА_13 , який відбуває покарання на дільниці соціальної реабілітації Літинської виправної колонії №123 та має вільний вихід у місто разом із продуктами харчування. Після цього ОСОБА_6 у магазині «Економ» по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому придбав 4 пачки цигарок «Бонд Стрит», пачку цигарок «ЛМ», упаковку чаю малинового розсипного, каву «Жокей» та упаковку чаю «Тесс», в якій знаходились 25 пакетів та прийшов до власної квартири під АДРЕСА_1 де пакет з канабісом поклав під пакетики чаю у коробку чаю «Тесс», яку в свою чергу, поклав до пакету із іншими продуктами харчування. У подальшому ОСОБА_6 16.04.2016 року приблизно о 08-00 годин зайшов до магазину «Смачний Маркет» по вул. Тернопільській в м.Хмельницькому, де придбав дві упаковки печива, які поклав до двох полімерних пакетів. Після чого зняв у банкоматі гроші в сумі 400 гривень. Тоді поїхав до автовокзалу по вул. Вінницьке Шосе у м. Хмельницькому, де придбав квиток на рейсовий автобус сполученням м.Хмельницький-смт.Літин. Перед відправкою до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_14 , який повідомив, що він буде чекати біля магазину «Україна», який розташований праворуч перед будівлею Літинської виправної колонії №123 в смт.Літин Вінницької області. Приїхавши в смт.Літині, 16.04.2016 року приблизно о 11-00 годин ОСОБА_6 здійснивши перевезення наркотичних засобів з метою їх збуту у місця позбавлення волі, підійшов до магазину «Україна», де передав ОСОБА_13 полімерний пакет із пачкою цигарок «Бонд», пакетом вівсяного печива та коробкою чаю «Тесс», у якій під пакетиками чаю знаходився полімерний пакет із наркотичним засобом. Тоді ОСОБА_14 пішов до деревообробного цеху ПП «Чайка», де залишив пакет із продуктами харчування, а коробку з чаєм заховав у будівлі колишньої кузні, що поряд із огороджувальним парканом охороняємої зони Літинської виправної колонії №123. Надалі поряд з будівлею колишньої кузні та поряд із огороджувальним парканом Літинської виправної колонії №123 був зупинений ОСОБА_13 . У ході проведення огляду місця події від 16.04.2016 року працівниками поліції у приміщенні колишньої кузні було виявлено картонну коробку чаю «Тесс» в середині якої під пакетиками чаю знаходився полімерний пакет із пазовим замком, в середині якого, знаходилась речовинна рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 14,30 г, яку ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевозив з метою збуту у місця позбавлення волі.
В апеляційній скарзі із змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ставить питання про скасування вироку Літинського районного суду Вінницької області від 19.08.2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання. Ухвалити новий вирок , яким засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_6 порушив вимог роз`яснень постанови пленуму Верховного суду України №7 від 24.10. 2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання».
Прокурор зазначає, що при призначенні покарання судом у вироку неналежно вмотивоване призначене покарання та неналежно враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки останній вину не визнав та щиро не розкаявся, крім того вказує, що судом при винесенні вироку не враховано суспільну небезпеку вчинення діяння , оскільки обвинувачений достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинив тяжке умисне кримінальне правопорушення, а тому заслуговує на більш суворе покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій зазначає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 є невмотивованою, необґрунтованою, безпідставною та такою що не підлягає до задоволення. Вказує, що прокурор не належним чином обґрунтував у своїй апеляційній скарзі необхідність такого суворого покарання , як 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того зазначає, що доводи прокурора про невизнання вини під час досудового розслідування, є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки вказує , що його сприяння проведенню досудового розслідування підтверджується матеріалами кримінального провадження в частині його дозволу на проведення поверхневого огляду та огляду домогосподарства розташованого в с. Стодульці Жмеринського району.
В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , ставиться питання про скасування вироку Літинського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2017 року, Ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Свої вимоги захист та обвинувачений мотивували тим, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним , та таким що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні та врахуванні всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказують на те, що суд належним чином не мотивував висновків щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу вироку. ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину винним себе не визнав та дав послідовні і правдиві покази щодо того, що він не вчиняв злочину та про збут наркотиків він ні з ким не домовлявся , через ОСОБА_14 передав ОСОБА_12 лише продукти харчування, цигарки та чай. Крім того вказують на те, що протокол огляду місця події складений з істотним порушенням вимог КПК, суд не встанови точне місце проведення огляду, обставини вилучення предметів, учасників слідчої дії, місця знаходження вилучених предметів , способи вилучення та упакування. Тобто не досліджуючи протокол огляду місця події суд був позбавлений можливості виявити очевидні, недопустимі процесуальні порушення як при складанні письмового документу, так і при проведенні слідчої дії.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі із доповненнями обвинуваченого в повному обсязі, та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора із змінами, міркування прокурора , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги із доповненнями обвинуваченого та його адвоката та підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі із змінами прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги із доповненнями адвоката, та апеляційної скарги прокурора із змінами , суд вважає, що апеляційна скарга прокурора із змінами підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні не підлягають до задоволення.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
На думку апеляційного суду, таке рішення є законним, оскільки відповідає завданням кримінального провадження щодо захисту особи, охорони прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений та засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні, перевезенні, особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі - є обґрунтованими.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України - є правильною.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даному провадженню дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 , суд обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні першої інстанції показав, що він спільний знайомий його та ОСОБА_12 і 16.04.2016 року він йому привіз передачу. Передача була на двох, жовтий пакет, де була конопля для нього і чорний пакет з продуктами для ОСОБА_12 . Про передачу вони домовлялися, по телефону. Біля входу в магазин "Україна" він підійшов до ОСОБА_6 і той віддав йому передачу. В пакеті була пачка сигарет, чай та печиво. Пакет з продуктами залишив в цеху де він працює, а пакет з чаєм та наркотиками заховав в закинутому приміщенні кузні. За передані наркотики він мав перекинути ОСОБА_6 100 гривень, однак не встиг оскільки був затриманий. Після чого його зупинив заступник начальника колонії ОСОБА_15 , якому він розповів про передачу, яку добровільно видав працівникам поліції.
Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні першої інстанції показав, що він працює першим заступником начальника Літинської ВК 123. В квітні місяці він був відповідальним від керівництва установи та здійснював обхід приватної території "Чайка", де працюють засуджені. Коли він проходив повз охоронювану територію, то побачив, що засуджений ОСОБА_16 покинув робоче місце і пішов в сторону магазину "Україна". Він попрямував за ним і бачив як ОСОБА_13 взяв в ОСОБА_6 якийсь пакет і направився в сторону підприємства. Як ОСОБА_13 повернувся на підприємство він не бачив. Зазаначив, що на території колишньої сільхозтехніки є покинута кузня і ОСОБА_13 прямував вже звідти, а тому він його запитав, що то був за пакет, на що той відповів, що то пакет з наркотичною речовиною, який йому передав ОСОБА_6 .. Потім він показав місце, де залишив пакунок. То була коробка від чаю "Тес", в ній був пакунок з наркотичною речовиною. В подальшому приїхали працівники поліції, здійснювали огляд місця.
Із показань свідка ОСОБА_12 , допитаного під час судового засідання першої інстанції вбачається, що він знає ОСОБА_6 тривалий час та зазначив, що по телефону він з ним домовився, що він привезе йому продукти харчування та дав номер телефона ОСОБА_13 , оскільки він мав з ним зустрітися. Також ОСОБА_6 говорив йому, що в нього є канабіс, однак він відмовився так як не вживає.
Свідок ОСОБА_17 пояснив в судовому засіданні першої інстанції, що в 2016 році він був залучений в якості понятого на території сільхозтехніки та показав, що засуджений ОСОБА_18 розказхав та показав місце , де залишив пакет, де була пачка чаю, сигарети та печиво. Коли працівники поліції відкрили чай, там були фасовані пакети чаю та прозрачний целофановий пакет, в якому була якась зелена речовина стебла, листя. Працівники поліції запакували в пакет дану речовину, про що було складено протокол, в якому він розписався.
Крім показань свідків вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.04.2016 року та ілюстрованими таблицями до нього, згідно якого вбачається, що на території старої кузні засуджений ОСОБА_13 видав наркотичний засіб, який знаходився в поліетиленовому пакеті, який містився в пачці чаю "Тесс, який йому передав ОСОБА_6 ;
- протоколом місця огляду події від 16.04.2016 року згідно якого встановлено, що при огляді ОСОБА_6 , якого було затримано в смт. Літин по 2-му провулку Радянському, і вилучено гаманець, мобільний телефон, чеки за придбання продуктів, та зняття готівки;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання, згідно якого встановлено, що свідок ОСОБА_13 вказав на особу №3, яка передала йому наркотичні засоби тобто на ОСОБА_6 ;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання а саме що свідок ОСОБА_19 вказав на особу №4, яка передала засудженому ОСОБА_13 передачу з наркотичною речовиною тобто на ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 642 від 22.04.2016 року встановлено, що надана на експертне дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена під час огляду приміщення колишньої кузні поряд з Літинською ВК 123 від 16.04.2016 року є наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 14,30 гр.
Відповідно висновку експерта №420-Д від 16.05.2016 року встановлено, що сліди пальців рук, вилучені з поверхні упаковки чаю "Тесс" розміром 8х14 мм залишені вказівним пальцем правої руки ОСОБА_6 , слід пальця руки розміром 22х23 мм залищені пальцем правої руки ОСОБА_6 .

Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України.
Крім того, як вбачається із заперечень обвинуваченого ОСОБА_6 , на апеляційну скаргу прокурора, то останній зазначає, що доводи прокурора про невизнання вини під час досудового розслідування є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки вказує , що його сприяння проведенню досудового розслідування підтверджується матеріалами кримінального провадження в частині його дозволу на проведення поверхневого огляду та огляду домогосподарства розташованого в с. Стодульці Жмеринського району, тобто із вказаних доводах обвинуваченого вбачається, що він не заперечує причетності до інкримінованого йому злочину.
Слід також зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що на прохання ОСОБА_12 , який засуджений за вбивство, він вирішив передати наркотичну речовину в місця позбавлення волі, разом з тим зазначив, що ніяких негативних наслідків для суспільства не настало.
Крім того, обвинувачений в своєму клопотанні оспорює лише міру покарання, зазначивши, що просить розглянути можливість призначення покарання без ізоляції від суспільства, пом`якшивши його в частині його виду та розміру.
Разом з тим, захисник адвокат ОСОБА_8 в своєму клопотанні зазначив, що незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, судом першої інстанції, під час розгляду справи по суті жодним чином не досліджувались очевидні ознаки провокаційних дій працівників правоохоронних органів. Тому сторона захисту ставить питання в суді апеляційної інстанції вийти за межі апеляційних вимог, та відповідно скасувати вирок Літинського районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Разом з тим слід зазначити, що адвокат не вправі займати у справі позицію всупереч волі довірителя, за винятком випадків, коли адвокат переконаний у наявності самообмови довірителя.
Визначаючи свою правову позицію, адвокат ОСОБА_8 не вправі ігнорувати думку свого підзахисного, його ставлення до оголошеного обвинувачення.
Адвокат не є вільним у визначенні позиції (крім випадків, коли підзахисний обумовлює себе) , але у вирішенні питань правового характеру, виборі тактики і методики захисту є незалежними.
Щодо тверджень захисника адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо провокації злочину відносно останнього, то слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_6 особисто дзвонив до ОСОБА_12 , який перебуває в місцях позбавлення волі, та виявив бажання передати передачу із наркотичними засобами . Особисто приїхав із м. Хмельницький в м. Літин, тому твердження захисту є безпідставними.
Тобто невизнання ОСОБА_6 винуватості за ст. 307 ч.2 КК України є, виключно, способом уникнення відповідальності за вчинене ним протизаконного діяння, тому суд розцінює це, як спосіб захисту обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції особливої частини КК України, що передбачає покарання за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 ст. 66 КК України, однак визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку. Суд має дослідити, яким чином така обставина, як наявність позитивної характеристики знижує суспільну небезпеку злочину чи суспільну небезпеку особистості злочинця. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Також згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, крім того вину у скоєному не визнав, не надавши оцінки своїм діям.
Призначене обвинуваченому покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому доводи прокурора про м`якість призначеного покарання є безпідставними.
Апеляційний суд відзначає та бере до уваги, що суд першої інстанції, ухваливши вирок, призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Проте суд не взяв до уваги, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 скоєний без корисливої мети. Таким чином, призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна суперечить вимогам ст. 59 КК України, а тому в зв`язку з цим, вирок суду підлягає зміні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - задовольнити частково .
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.
Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування додаткової міри покарання конфіскації майна ОСОБА_6 .
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати, з моменту звернення вироку до виконання.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4