П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 квітня 2018 р. м. Київ
Справа № 749/58/16-к

Провадження № 51-1088 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за:
- ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,
- ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці без конфіскації майна.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 26 жовтня 2015 року, шляхом вільного доступу проник до дачного будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 585 грн.
Того ж дня, ОСОБА_6 незаконно, повторно заволодів транспортним засобом мопедом «Рига-13», який знаходився у дачному будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на суму 3 921 грн. 38 коп.
Крім того, того ж дня ОСОБА_8 шляхом вільного доступу проник до дачного будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 змінено.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, послався на ті ж самі пом`якшуючі обставини справи та дані про особу засудженого, які були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України. Зазначає, що призначене засудженому апеляційним судом покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав подану касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Положенням ч. 1 ст. 75 КК України визначено, що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з ухвали, суд апеляційної інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, врахував те, що засуджений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдану шкоду, від його дій не настали тяжкі наслідки, тобто ті ж самі обставини, які були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання та застосування, в тому числі, ст. 69 КК України за ч. 2 ст. 289 КК України.
Однак при цьому суд апеляційної інстанції в достатній мірі не врахував того, що ОСОБА_6 вчинив протягом одного дня три корисливих злочини, два з яких, відносяться до категорії тяжких, перебував при цьому в стані алкогольного сп`яніння, не працював, за місцем проживання характеризувався посередньо, а добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди відбулось шляхом повернення викраденого майна, вилученого під час досудового розслідування.
З огляду на викладене застосування при призначенні ОСОБА_6 покарання інституту звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України Суд не може визнати обґрунтованим.
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати наведене, постановити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3