Провадження №1-кп/523/103/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року м.Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса матеріали кримінального провадження №0005669 за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-09.12.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 26.06.2014 року звільнився за ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області 18.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В травні 2015 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та судового слідства встановити не представилось можливим, в ОСОБА_11 виник намір направлений на повторне таємне викрадення майна ОСОБА_10 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний намір, став спостерігати за ОСОБА_10 , коли остання виходила на роботу та поверталась додому.

24.07.2015 року біля 07 години 30 хвилин ОСОБА_10 пішла на роботу, в цей час ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що в квартирі ОСОБА_10 нікого немає, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь приготовлених дерев`яних східців, проник через незачинене вікно до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 12000 Євро, що в перерахунку на українську гривню складає 290520 грн за офіційним курсом НБУ, 16000 доларів США, що в перерахунку на українську гривню складає 352160 грн за офіційним курсом НБУ, 10000 російських рублів, що в перерахунку на українську гривню складає 3800 грн за офіційним курсом НБУ, 5 золотих монет «номіналом 10 рублів» 1899 року випуску, вартість однієї монети складає 6600 грн, чим спричинив потерплій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 679480 грн. Після чого ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в середині літа 2015 року, точної дати та часу згадати не зміг, він, знаючи, що сусідка кожного ранку ходила на роботу, скориставшись двохметровою драбиною, проник до квартири раніше знайомої йому ОСОБА_10 , що проживала по сусідству, у якої з шафи викрав грошові кошти, в тому числі євро, долари США, російські рублі, а також золоті монети. В послідуючому дав знайомому невелику кількість грошей, а сам поїхав до м.Києва, та через 2 місяці його затримали. Обвинувачений також вказав, що частину грошей витратив на лікування, купував інгалятори, оскільки має ряд тяжких захворювань, в тому числі загострення виразки шлунку та астму.

В той же час обвинувачений зазначив, що свою вину у скоєнні протиправного діяння усвідомив, просив не призначати йому суворого покарання з врахуванням важкого стану його здоров`я, та надати йому можливість проходити курс лікування.

Разом з цим обвинувачений ОСОБА_11 , визнавши свою вину, враховуючи пояснення потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , відмовився від допиту інших свідків, вважав можливим їх не допитувати, тому за таких обставин, колегія суддів, з?ясувавши думку учасників процесу, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, визнала можливим обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим в судовому засіданні, його вина також об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами потерпілої та свідків по даним матеріалам кримінального провадження:
?в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 24.07.2015 року вона повернулася додому, а саме до квартири АДРЕСА_2 , та помітила пошкодження замка. Зайшовши до квартири, встановила відсутність грошових коштів, а саме 12000 Євро, 16000 доларів США, та золотих виробів, в тому числі золотих монет.

В той же час потерпіла вказала, що дійсно балконні двері квартири, де вона проживала не зачиняла, а двері, які ведуть на двір було зламано.

Також, даючи свої покази, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_11 вона знала, проживали на одній вулиці, часом давала йому гроші, коли він її про це просив.

Разом з цим потерпіла зазначила, що завдана їй матеріальна шкода не відшкодована, тому вона звернулася із цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого завданого їй збитку, який підтримує в повному обсязі.

?в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що у вечірній період часу одного із літніх місяців, точної дати та часу згадати не може, він зустрів свого знайомого ОСОБА_11 із великою сумою грошей, а саме побачив наявність доларів США в пачці від сигарет. На його запитання стосовно грошових коштів, ОСОБА_11 посміхнувся, однак нічого не відповів та пішов.

В той же час, свідок вказав, що де саме його знайомий ОСОБА_11 взяв грошові кошти йому не відомо, оскільки останній йому про це не повідомляв. Зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_11 працював то будівельником, то охоронцем.

?в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_11 вкрадено велику суму грошей. Свідок уточнила, що в один із днів, точної дати згадати не змогла, в телефонній розмові її знайомий ОСОБА_11 повідомив їй, що у нього є багато грошей та запропонував перевести їй на карту. Однак, звідки саме грошові кошти ОСОБА_11 їй не пояснював. Через деякий час зустрівшись з ним, ОСОБА_11 похизувався новим годинником та телефоном. Також свідок зауважила, що ОСОБА_11 давав їй гроші в сумі 1000 грн, які отримувати вона відмовилась, та після того як ОСОБА_11 викинув їх, вона їх підняла.

В той же час свідок вказала, що їй також було відомо, що ОСОБА_11 був не працевлаштований.

Відповідно до положень ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як у процесі досудового, так і в ході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє колегії суддів дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого злочинного діяння, і зазначені докази колегія суддів вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.5 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене в особливо великих розмірах, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , колегія суддів, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , колегією суддів не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

При призначенні обвинуваченому покарання колегією суддів враховується, що згідно характеристики за місцем попереднього ув`язнення, за підписом психолога СВ та ПР ОСОБА_14 , затвердженої 22.12.2015 року в.о. начальника ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) ОСОБА_15 , ОСОБА_11 характеризується посередньо.

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання колегією суддів враховується і думка потерпілої ОСОБА_10 , яка в своїй письмовій заяві зазначила, що покарання вважає можливим призначити на розсуд суду, та в той же час наполягала на відшкодування завданої матеріальної шкоди та підтримала свої позовні вимоги на суму 679480 грн.

Колегією суддів враховується, що ОСОБА_11 є раніше судимим за скоєння аналогічних злочинів, на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Однак, в той же час колегією суддів враховується те, що обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, визнав заявлені потерпілою позовні вимоги щодо відшкодування матеріального збитку в повному обсязі.

Разом з цим колегією суддів приймається до уваги важкий стан його здоров`я, інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження, а саме згідно довідки медичної частини ДУ «ОУВП №21» від 24.11.2017 року, за підписом начальника ОСОБА_16 , ув`язненому ОСОБА_11 встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легенів І ст. з астматичним компонентом, кризова течія. Виразкова хвороба шлунку в стадії стійкої ремісії. Знаходився неодноразово на стаціонарному лікуванні в медичній частині установи. В разі кризи отримує амбулаторне лікування.

Вищевказаний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 також підтверджується довідками Одеської установи виконання покарань №21 вих..№5/12-9513 від 07.06.2016 року, вих..№5/12-22687 від 25.12.2015 року, за підписом начальника ОСОБА_15 .

Тому з врахуванням вищевказаної документально підтвердженої інформації щодо важкого стану здоров`я обвинуваченого, колегія суддів дану обставину вважає такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинення злочину і впливає на пом`якшення покарання.

Крім цього, колегія суддів як виключну обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 відносить важкий психологічно-емоційний стан обвинуваченого, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих життєвих обставин, які послугували причиною скоєння обвинуваченим вищевказаного кримінального правопорушення. До такого висновку колегія суддів дійшла, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, та давши оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_11 .

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України колегія суддів враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєння кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, сімейного стану, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що викладені обставини істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення з урахуванням особи винного, у зв`язку з чим, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого дію ст.69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого розміру основного покарання, не вказаного в санкції ст.185 ч.5 КК України, та однак все ж таки з призначенням покарання в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку колегії суддів є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання колегія суддів враховує, що ст.72 ч.5 КК України (в редакції від 24.12.2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Прикінцевими положеннями закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до припису ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього увезення обвинуваченим має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у виді конфіскації майна, колегія суддів, приймаючи до уваги роз`яснення, що закріплені в п.8 абзацу 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких з підстав, зазначених у ч.1 ст.69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за таких обставин з врахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про можливість не призначати додаткового покарання обвинуваченому у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання пов`язаного з відшкодуванням заподіяного матеріального збитку, колегією суддів враховується та обставина, що обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги потерпілої визнав, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заявлений потерпілою ОСОБА_10 на суму 679480 грн 00 коп є повністю доведеним і підлягаючим задоволенню, оскільки у процесі судового розгляду беззаперечно було встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_11 було заподіяно зазначений матеріальний збиток.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, колегія суддів вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, та із застосуванням ст.69 ч.1 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період із 05.10.2015 року по 23.01.2018 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 05.10.2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 залишити незмінною - тримання під вартою.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 679480 грн 00 коп задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 матеріальний збиток в сумі 679480 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави в інтересах Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області витрати за проведення експертизи в розмірі 460 грн 80 коп.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження згідно постанови слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ОСОБА_17 від 23.11.2015 року - коробка з-під телевізору LG 32LB56 80 cm, в середині якої знаходиться телевізор LG сірого кольору, пульт дистанційного управління чорного кольору, чорну сумку з емблемою «Nike», в середині якої виявлені штани чорного кольору «Nike», джемпер «Nike» чорного кольору, чоловічі кросівки чорного кольору «Nike», окуляри сонцезахисні чорного кольору «RayBan», дві сережки виконані із металу жовтого кольору із камінцями білого кольору та зеленого кольору, - які були добровільно видані ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , - повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3