АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/697/17 Справа № 173/1736/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000147 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Москва Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при винесенні ухвали суд перейшов до оцінки дій обвинуваченого, надав оцінку фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті, без дослідження будь-яких доказів, що виходить за межі судового розгляду у підготовчому судовому засіданні та належним чином не обґрунтував, в чому саме полягає не відповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Також, судом не взято до уваги право прокурора передбачене ст. 338 КПК України, відповідно до якої, прокурор має право змінити обвинувачення, тобто усунути, за наявності, недоліки, викладені у обвинувальному акті.

Твердження суду про те, що у вступній частині обвинувального акту не зазначена дата обвинувального акту та місце затвердження, вважає необґрунтованим.

Вказує на те, що неточні анкетні дані обвинувачених не повинні зазначатися судом як недоліки обвинувального акту, оскільки п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України має вичерпний перелік щодо анкетних даних обвинувачених.

Крім того, судом на підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування були отримані обвинуваченими та їх захисниками, що підтверджується доданими до обвинувального акту реєстром та розписками, а не зазначеною кількістю аркушів доданих до обвинувального акту, що не перешкоджає розгляду його по суті та призначення акту до судового розгляду.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що у обвинувальному акті щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не міститься обвинувачення, в чому саме обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не конкретизована об`єктивна та суб`єктивна сторона злочинів, також підлягають уточненню анкетні дані обвинувачених, так як вони суперечать фактичним даним. Крім того, в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначена дата, що викликає певні сумніви, так як відповідно до доданого реєстру матеріалів досудового розслідування - дата складання обвинувального акту 21 вересня 2016 року, в свою чергу в обвинувальному акті міститься дата затвердження 22 вересня 2016 року, однак у вступній частині обвинувального акту відсутня дата, а саме число, окрім того не зазначено і місце затвердження даного обвинувального акту. Також додано реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки сторін процесу із вказівкою на аркуші, однак без зазначення їх кількості.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілого, які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора, обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно з якою встановлені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , він відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України.
Викладені в ньому фактичні обставини злочинів, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 365 КК України, відповідають вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення в обвинувальному акті викладу тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що не перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.
У підготовчому судовому засіданні суд не вправі вирішувати питання, які є предметом розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, щодо наявності ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину.
Посилання на відсутність формулювання обвинувачення судом не обґрунтовано належним чином, оскільки в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, що в обвинувальному акті знайшло своє відображення.
Викладені в обвинувальному акті анкетні відомості щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідають вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а вимоги щодо обов`язкового зазначення конкретних відомостей про сімейний стан, наявність дітей, місце роботи, відношення до військового обов`язку не передбачені діючим кримінальним процесуальним законом, що не вказує на істотні порушення даного закону щодо складання обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору.

Розбіжності, які маються в обвинувальному акті щодо дати складання та затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із даними реєстру матеріалів досудового розслідування, на думку колегії судів не відноситься до невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

На а.п.11 є дані щодо дати та місця складання обвинувального акту 22 вересня 2016 року у приміщенні відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області із зазначенням адреси, який затверджений прокурором також відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області 22.09.2016 року, а тому відсутні підстави стверджувати щодо відсутності дати та місця складання та затвердження обвинувального акту.

Зазначені в ухвалі суду недоліки щодо відсутності кількості аркушів в переліку додатків до обвинувального акту не заслуговують на увагу, оскільки в доданих до обвинувального акту розписках вказано про кількість аркушів, отриманих обвинуваченими та їх захисниками, що не свідчить про порушення права на захист.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року задовольнити.
Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4