Справа № 243/3883/16-к
1-кп/243/136/2017
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщення суду м. Слов`янська кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_9 заявив клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що обвинувальний акт не відповідає положенням КПК України. обвинувальний акт містить інформацію про суть повідомленої підозри ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з викладенням фактичних обставин, встановлених слідчим, і не містить викладення фактичних обставин, які вважає встановленими прокурор. Обвинувальний акт не містить пред`явленого прокурором формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Родіну, відсутнє посилання про те: у чому ж звинувачуються ці особи і що вони є обвинуваченими. Ці недоліки фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, враховуючи положення пункту 13 частини 1 статті 3 та частини 1 статті 337 КПК України. Крім того, ігноруючи відомості про те, що ОСОБА_4 є громадянином республіки Белорусь і недостатньо володіє державною мовою в Україні- українською мовою, про що неодноразово зазначав слідчому, під час досудового розслідування йому було вручено повідомлення про підозру на українській мові, без надання перекладу цього документу на мову, якою ОСОБА_4 володіє- російську, враховуючи при цьому те, що останній отримував освіту на російській мові. По закінченню досудового розслідування обвинувальний акт ОСОБА_4 було також вручено українською мовою, без перекладу цього документу на російську мову, якою вільно володіє ОСОБА_4 . Можливість користуватися послугами перекладача ОСОБА_4 не надавалась.

ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, оскільки воно є безпідставним та необґрунтованим.

Частиною 2 ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України прокурором викладено встановлені ним фактичні обставини, кваліфікація дій, формулювання обвинувачення, а тому суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 є безпідставним.

Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті вказані об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінальних правопорушень. Суперечностей при викладенні цих обставин не вбачається.

Посилання захисника ОСОБА_9 фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що є неможливим без їх дослідження в судовому засіданні.

Окрім того прокурором відповідно до вимог ст. 338 КПК України під час судового засідання при встановленні нових фактичних даних можна буде змінити обвинувачення.

З огляду на викладене, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України. Процесуальних порушень, перешкоджаючих розгляду справи в суді, не виявлено. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні не встановлено підстав для повернення обвинувального акту.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_9 заяви клопотання про проведення подальших судових засідань у режимі відео конференції.

Вивчивши матеріали вказаного клопотання суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи. Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховному Суді України під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Тобто, постановлення ухвали про участь учасника процесу у судовому засіданні в режимі відео конференції є не обов`язком, а правом суду.

Суд вважає, що викладені в клопотанні підстави є недостатніми для застосування вимог ст. 366 КПК України, а тому клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції відмовити.
Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1