Справа № 646/3168/17
№ провадження 1-кп/646/460/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000573 від 22 березня 2017 року , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимий,

25.11.1998 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
02.06.2000 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 229-1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та 250 грн. штрафу;
09.10.2001 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.02.2003 умовно-достроково на невідбутий строк у 8 місяців 20 днів;
16.07.2004 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч. 1 ст.263, ст.70,71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 25.01.2011 умовно-достроково на невідбутий строк у 2 місяці 19 днів;
01.11.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 317, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.06.2015 року на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
21.03.2017 року, близько 18 год. 30хв., ОСОБА_4 знаходячись у супермаркеті «Класс», за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 178, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, з умислом на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної вітрини вказаного супермаркету 2 шматки сиру марки« Маасдам, Рresident», Франція, 48%, вагою 0,274 кг та 0,270 кг, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1460 від 29.03.2017 року 110 грн. 76 коп., та 109 грн. 14 коп., та поклав їх у кошик.

Після того, з вищезазначеним товаром, на загальну суму 219 грн., 90 коп, що належить супермаркету «Класс», ОСОБА_4 , пройшов з кошиком в руках до сусіднього відділу, дістав з кошика та сховав під одягнену на ньому куртку та попрямував до виходу з магазину, перетнувши лінію кас, не сплативши вартість вищевказаного товару.

Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, незалежних від його волі, так як після проходження лінії кас магазину з неоплаченим товаром був зупинений співробітниками охорони вказаного супермаркету.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні, обвинувачений пояснив, що він дійсно 21 березня 2017 року близько о 18 год. 30 хв., зайшов у супермаркет « Класс», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 178, та таємно викрав 2 шматка сиру, який сховав під куртку та попрямував до виходу з магазину, перетнувши лінію кас, не сплативши за товар, де його зупинили співробітники охорони супермаркету.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно вимог ст.12 КК України скоєний злочин віднесено до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не працює, не одружений, проживає без реєстрації у м. Харкові, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, останній раз 01.11.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 317, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.06.2015 року на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжуює покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, а також відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, прокурором під час розгляду справи та судових дебатів клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не заявлялось, а також враховуючи положення статті 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, обрання судом обвинуваченому запобіжного заходу за власною ініціативою за таких обставин не є можливим.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання:

- ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-2 шматка сиру марки « Маасдам, Рresident», Франція, 48%, 0,274 кг та 0,270 кг визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000573, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого супермаркету « Класс» - залишити у останнього.

-DVD-R диск торгівельної марки « TDK Life on Record» блакитного кольору з відезаписом камер внутрішнього відео спостереження за 21.03.2017 року супермаркету « Класс» визнаний речовим доказам в кримінальному провадженні № 0000573 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи № 1460 у розмірі 175,92 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1