печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі особи, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 22.05.2017 року про відмову у визнанні потерпілим,-
В С Т А Н О В И В :
13.06.2017 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та зобов`язати останього визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000529 (далі к/п).
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу підтримав та просив задовольнити.
Слідчий або прокурор у провадженні якого перебуває к/п № 0000529 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.
Слідчий суддя відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України визнав можливим проводити розгляд скарги у відсутність слідчого, прокурора.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування к/п № 0000529, внесеного до ЄРДР 24.02.2017 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2016, № 757/58800/16-к за фактом можливих неправомірних дій з боку працівників прокуратури Херсонської області та Генеральної прокуратури України при продовженні строків досудового розслідування к/п № 0000095, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст. 368, ч.1 ст. 209 КК України.
22.05.2017 слідчий в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 прийняв постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у к/п, обґрунтовуючи тим, що в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження спричинення йому будь-якої шкоди.
Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. При цьому, як роз`яснюється в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 (далі Узагальнення), відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Відповідно до п. 3. ч.1 ст. 91 КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Слідчий суддя вважає, що слідчий ОСОБА_4 не обґрунтував належним чином, які підстави надали йому змогу прийти до висновку, що ОСОБА_3 не завдано будь-якої шкоди у результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Посилання у постанові на те, що ОСОБА_3 не надав жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди являється доцільним, разом з тим недостатнім для відмови у визнанні його потерпілим з огляду на положення КПК України, які визначають обов`язок слідчого встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема розмір завданої шкоди або на підставі проведення слідчих дій встановити протилежне.
Як роз`яснюється в Узагальненні, кримінально-процесуальним законодавства не передбачено прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню в частині скасування постанови слідчого від 22.05.2017.
Керуючись ст.ст. 55, 91, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 22.05.2017 року про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 22.05.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000529 скасувати.
В задоволені іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1