Справа № 741/1429/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/328/2017
Категорія - ст. 309 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в ЄРДР за № 0000487, за апеляційною скаргою прокурора Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця поселення Аврора Каршинського району Кашкадар`їнської області Республіки Узбекистан, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, громадянина України, розведеного, який ніде не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_9

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 (двісті) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ст. 70 та ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. Покарання у виді штрафу постановлено виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне вирощування коноплі, на протязі травня - серпня 2016 року на території подвір`я за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 29 серпня 2016 року незаконно вирощував, тобто проріджував, обкошував та поливав самосійні сходи 26 рослин коноплі для вживання їх через паління.

На початку серпня 2016 року в господарстві за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 зірвав гілки рослини коноплі, які переніс до приміщення будинку свого господарства, тобто незаконно придбав наркотичний засіб, в подальшому їх висушив, тобто незаконно виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 14,1 г, який незаконно зберігав без мети збуту до вилучення його працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № 915 (х) від 21 жовтня 2016 року, надані на експертизу 26 рослин темно-зеленого кольору, вилучені з території присадибної ділянки ОСОБА_7 , належать до рослин роду Коноплі. Верхівкові частини з листям у вигляді бічних гілок, листя та верхівок, є особливо небезпечним наркотичним засобом, каннабісом, висушена маса якого становить 14,1 г.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просив вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 310 ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України 2 роки позбавлення волі.

Обґрунтовуючи викладені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор вказав, що даний вирок ухвалений з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Стверджував, що при призначенні місцевим судом покарання не враховані або враховані в не повній мірі, що обвинувачений не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а як наслідок, вказані обставини унеможливлюють призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, нижче від найвищої межі санкції статті.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого та його адвоката, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, позитивні характеристики по місцю проживання, наявність постійного місця проживання, його усталені соціальні зв`язки, той факт, що ОСОБА_7 не притягувався до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння у розкритті злочину, відсутність обставини, що обтяжують покарання.

Колегія суддів наголошує, що такі обставини, які пом`якшують покарання щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину, були зазначені в обвинувальному акті, затвердженому автором апеляційної скарги прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та підтримані ним у суді під час судових дебатів, зорієнтувавши суд на призначення покарання у вигляді арешту. Суд врахував ці обставини при ухваленні вироку. Враховує їх і колегія суддів, вважаючи що вони є такими, які дають підстави призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Згідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання. Застосування ст. 69 КК України можливе в тому разі, коли для цього є як умови, так і підстави.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням обставин кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину та з урахуванням особи винного, зважаючи на принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає можливим на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Колегія вважає, що призначене місцевим судом покарання не приятиме виправленню обвинуваченого, тому необхідно призначити покарання у вигляді арешту, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 420 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_7 винним за ст. ст. 309 ч. 2, 310 ч. 1 КК України та призначити покарання

за частиною 1 статті 310 КК України - 1 (один) місяць арешту,

за частиною 2 статті 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 (три) місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4