Справа № 206/6897/16-к
Провадження № 1-кп/206/78/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" квітня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001298 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з професійно-технічну освітою, раніше судимого:
27.02.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_6 ,
потерпіла - ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 29.10.2016 року приблизно о 12:25 годині, проходив біля будинку АДРЕСА_2 , разом з раніше знайомою ОСОБА_8 , де побачили, що у вище вказаному будинку знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить ФОП « ОСОБА_7 » та за пропозицією ОСОБА_8 зайшли до магазину з метою придбання кондитерських виробів.

Перебуваючи у торгівельному залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_7 », ОСОБА_4 побачив за торговим стелажем магазину в паперовій коробці грошові кошти, які він визначив як об`єкт злочинного посягання. В цей же час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме вище вказаними грошовими коштами.

Після цього, 29.11.2016 року приблизно о 12:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у торгівельному залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_7 », розташованого в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, просунув ліву руку за торгівельний стелаж та схопив грошові кошти, які знаходились у паперовій коробці, в сумі 1084,00 гривні. В цей час злочинні дії ОСОБА_4 помітила продавець вказаного магазину та наказала йому припинити протиправні дії. Однак ОСОБА_4 , утримуючи грошові кошти при собі, не зважаючи на сторонніх осіб, вибіг з приміщення магазину на вулицю.

В подальшому ОСОБА_4 , з викраденими грошовими коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_7 майнового збитку на суму 1084,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочині при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що дійсно 29.10.2016 року зайшов у кондитерський магазин разом із своєю знайомою ОСОБА_8 , де, поки остання обирала солодощі, вихопив з прилавка у продавця грошові кошти на суму 1084 грн. ОСОБА_8 про свої наміри не сповіщав. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Розуміє, що його дії були відкритими для продавця.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що є власницею магазину солодощів, що розташований у м. Дніпро по вул. Космонавтів, очевидцем подій особисто не була, оскільки за прилавком знаходився продавець, однак матеріальна шкода, завдана злочинними діями ОСОБА_4 , їй досі не відшкодована.
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 69), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.п. 70), на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 67, 68), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі строку покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, бо обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, а враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, обставин вчиненого кримінального правопорушення, небажання обвинуваченого відшкодувати завдану шкоду, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до його засудження 27.02.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, відносно нього необхідно застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покаранням, обраним за даним вироком повністю поглинути покарання, призначене йому за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2017 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з 27.02.2017 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1