Справа № 761/6492/17
Провадження № 1-кс/761/4112/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року, -
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року по матеріалам кримінального провадження за №0000025 від 26.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Своє клопотання представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , мотивує тим, що 04 травня 2016 року слідчий Першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт грошових коштів, вилучених під час обшуку 27 квітня 2016 року. В зазначеному клопотанні слідчий, з невідомих представнику причин, вказав, що вилучені 27 квітня 2016 року грошові цінності це є не обліковані грошові кошти Консорціум «НВО «Укргідроенергобуд», діяльність якого є предметом досудового розслідування. Крім того, слідчий не повідомив суду в якому місці були вилучені кошти та кому вони належать. 04 травня 2016 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва розглянуто клопотання слідчого про арешт майна - грошових коштів, вилучених під час обшуку 27 квітня 2016 року та постановила ухвалу в справі №761/16649/16-к, якою було накладено арешт на вилучені грошові кошти, в тому числі належні володільцю. На думку представника заявника, арешт на майно накладено необгрунтовано, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року (пр. № 1 -кс/761 /9607/2016; ун. № 761/15382/16-к), якою було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження ТОВ «СТЛ+М», не було надано дозвіл на відшукання та вилучення будь-яких грошових коштів, вилучені цінності вважаються тимчасово вилученим майном. За вказаною адресою ОСОБА_4 користується офісним приміщенням загальною площею 18,4 м.кв., на підставі Договору суборенди нежитлових приміщень №301/1/2016 від 01 березня 2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «СТМ+М». ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також до нього не було заявлено цивільних позовів в межах кримінального провадження по сьогоднішній день.
Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити. Долучив до матеріалів справи пакет документів, які, на його думку, підтверджують діяльність ФОП ОСОБА_4 та те що, відповідно до договору суборенди нежитлових приміщень №301/1/2016 від 01 березня 2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «СТМ+М», приміщенням, в яких був проведений обшук, користується ФОП ОСОБА_4 .
Слідчий першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних повідомлень, клопотань суду не надав.
Слідчий суддя вислухавши думку представника, дослідивши матеріали клопотання, вважає за необхідне зазначити наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року накладено арешт на грошові кошти, які знаходились за місцем знаходження юридичної особи ТОВ «СТЛ+М», за адресою: м. Хмельницький, вул. Староконстянтинівське шосе, буд. 1/1.
Представник заявника не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року просив скасувати накладений арешт, при цьому надав суду договір суборенди нежитлових приміщень №301/1/2016 від 01 березня 2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «СТМ+М», в якому зазначені приміщення, які орендує ФОП ОСОБА_4 .
Відповідно до п.п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.п. 1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Як свідчать матеріали клопотання в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000025, 27 квітня 2016 року, службовими особами першого КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, було проведено обшук за місцем знаходження юридичної особи ТОВ «СТЛ+М», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Староконстянтинівське шосе, буд. 1/1.
Відповідно до договору суборенди нежитлових приміщень №301/1/2016 від 01 березня 2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «СТМ+М», за вказаною адресою ОСОБА_4 користується офісним приміщенням загальною площею 18,4 м.кв.
Підприємницька діяльність заявника не пов`язана з діяльністю орендодавця ТОВ «СТМ+М» та орендоване ним приміщення не перебуває у користуванні жодних юридичних або фізичних осіб, що підтверджується наданими представником заявника матеріалами.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом (ч.1 ст. 174 КПК України).

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
В розумінні чинного законодавства України вирішуючи питання про арешт майна, його скасування слідчий суддя має зазначити, що не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи за вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Підстави вважати, що з моменту накладення арешту і по сьогодення наявна потреба у застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з підстав визначених слідчим, відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року задовольнити.
Скасувати арешт грошових коштів, накладений Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року в справі №761/16649/16-к, на грошові кошти, належні ОСОБА_4 , а саме купюри номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) штуки, на суму 55200,00 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США; купюри номіналом 100 (сто) євро у кількості 103 (сто три) штуки, на суму 10300,00 (десять тисяч триста) євро; купюри номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 200 (двісті) штук, на суму 10000,00 (десять тисяч) євро; купюри номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 21 (двадцять одна) штука, на суму 1050,00 (одна тисяча п`ятдесят) євро; купюри номіналом 500 (п`ятсот) євро у кількості 4 (чотири) штуки, на суму 2000 (дві тисячі) євро.
Всього коштів: 55200,00 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США та 23750,00 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят) євро.
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: