Справа № 521/3981/17
Провадження по справі № 1-кп/521/558/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 17.02.2017 року за № 0000673, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Одесі, має освіту 4 класи, не працює, не заміжня, має на утриманні 3 малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судима:

1) 27.02.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 75, 104, 76 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік;

2) 17.07.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців;

3) 04.12.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців, звільнена з місць позбавлення волі 09.07.2014 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 року за ст. 1 п. 2б Закону України «Про амністію у 2014 році»;

4) 18.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 2 роки,

зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
07 лютого 2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні міської поліклініки № 1 за адресою м. Одеса, вул. Гайдара, 1, з корисливих мотивів, умисно, вважаючи свої дії не помітними для інших осіб, підійшла до сумки ОСОБА_6 , яку та тимчасово залишила без нагляду на лавці в коридорі поліклініки, звідки повторно таємно викрала майно ОСОБА_6 гаманець вартістю 500 грн. з грошовими коштами в сумі 111 доларів США та 759 грн., пенсійне посвідчення та 8 знижкових карт, що не представляють матеріальної цінності. Після цього ОСОБА_4 з вкраденим майном з місця вчинення злочину зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4244 грн.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, повністю визнавши себе винною у скоєнні злочину, ОСОБА_4 пояснила суду, що 07.02.2017 року прийшла до лікарні на вул. Гайдара в м. Одесі, щоб купити ліки. Побачивши на лавці жіночу сумку, залишену потерпілою без нагляду, викрала з неї гаманець і вийшла з приміщення. На вулиці була затримана працівниками поліції. У скоєному розкаюється. Викрадене майно було повернуте потерпілій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події злочину, винуватості обвинуваченої у його вчиненні та інших обставин кримінального правопорушення, які учасниками судового провадження не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною, також їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винна у таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Обвинувачена має на утриманні трьох малолітніх дітей, яких виховує самостійно. Вона не працює і раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів, новий злочин вчинила через рік після ухвалення попереднього вироку, під час випробування. До неї тричі застосовувалося покарання із застосуванням іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину та дала правдиві пояснення про обставини скоєння злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що вчинений злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, фактичне повернення потерпілій викраденого майна, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначити за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 години однієї доби до 07 години наступної доби та покладенням обов`язків не відлучатись із сел. Олександрівка без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня її затримання в порядку виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1