Справа №560/459/17
Провадження №1-кп/560/64/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000186 від 18 березня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 березня 2017 року біля 23-ї години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, де зберігається бензопила, з метою її крадіжки прибув на територію господарства ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , де через вхідні двері проник в середину приміщення літньої кухні, звідки викрав бензопилу марки «Штиль-18», вартістю 2200 гривень, водяного насоса марки «HELZ, вартістю 800 гривень, пляшку масла «Штиль» ємкістю 0.5 літра, вартістю 25 гривень, а всього на загальну суму 3025,00 гривень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах у березні 2017 року проник до господарства ОСОБА_5 , де викрав бензопилу, насос, масло. При обранні міри покарання, погоджувався з думкою прокурора.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого він не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризуються позитивно, тимчасово не працюючий. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та відшкодував матеріальну шкоду. Крім того судом враховується думка потерпілого щодо виду та міри покарання обвинуваченому, який не наполягав на його ізоляції від суспільства, а тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства та про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: бензопилу марки "Штиль-18", водяного насоса марки «HELZ, пляшку масла «Штиль» ємкістю 0.5 літра, які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000186 від 18 березня 2017 року в якості речового доказу та передані на зберігання ОСОБА_5 повернути власнику - ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя:підпис.
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .