Єдиний унікальний номер 205/8483/16-к
Провадження № 1-кс/205/1102/16
У Х В А Л А
Іменем України
07 грудня 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001590, -

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0001590.
У своїй скарзі заявник просить слідчого суддю поновити строк на оскарження постанови від 15.07.2016 року, на підставі того, що саму постанову він отримав 12 листопада 2016 року, визнати протиправним рішення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнані його потерпілим та зобов`язати прокурора, який здійснює нагляд за дотриманням законності у кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про особу потерпілого ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001590.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, зокрема зазначив, що 14 травня 2015 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, за невиконання нею судових рішень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з неї на його суми боргу завданого внаслідок злочину у розмірі 267 607,52 грн. 03 червня 2015 року ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого. Натомість прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 своєю постановою від 15.07.2016 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001590, мотивуючи тим, що статтею 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за злочин проти правосуддя. Проте, на думку заявника, прокурор у своїй постанові на виконання вимого Кримінального процесуального законодавства повинна була мотивувати та обґрунтувати своє рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, чого вона не зробила.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_3 , зокрема зазначила, що вважає винесену нею постанову від 15.07.2016 року про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками ст. 382 КК України обґрунтованою, та такою, що відповідає вимогам Кримінального процесуального закону, оскільки діянням, яке інкримінується ОСОБА_5 , як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України, з огляду на склад цього злочину, не спричинило ОСОБА_3 жодної шкоди, а матеріальну шкоду в розмірі 267 607, 52 грн. яку присуджено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заподіяно іншим злочином, за який ОСОБА_5 була засуджена.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали скарги та постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, матеріали кримінального провадження №0001590,слідчий суддя вважає, що зазначена скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілимможе бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії(ч.1 ст. 304 КПК України).

У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2016 року слідчим СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 на адресу заявника ОСОБА_3 було направлено постанову прокурора від 15.07.2016 року про відмову у визнані потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001590. Натомість, з матеріалів кримінального провадження не вбачається відомостей на підтвердження отримання ОСОБА_3 вищезазначеної постанови прокурора.
Оскільки заявник зазначає, що оскаржену постанову ним отримано 12 листопада 2016 року, і дане твердження не спростовано прокурором, слідчий суддя приходить до висновку про поважність пропуску строків на оскарження постанови прокурора та необхідність його поновлення.

У судовому засіданні встановлено, що 14.05.2015 року було розпочате досудове розслідування, відомості про яке внесені на підставі заяви ОСОБА_3 до ЄРДР за №0001590, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про злісне ухилення ОСОБА_5 від виконання законного рішення суду.

В порядку досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженні 03 червня 2015 року слідчим Ленінського РВ ДМУ ОСОБА_7 було вручено пам`ятку про процесуальні права потерпілого та допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 .

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року було відмовлено ОСОБА_3 у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні №0001590, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Під час винесення зазначеного процесуального рішення прокурор керувався положеннями ст. 55 КПК України, в тому числі, частинами 1 та 5, якими зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова прокурора була винесена у кримінальному провадженні №0001590, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2015 року, за попередньою правовою кваліфікацію ч.1 ст.382 КК України, тобто, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

В основі набуття особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить обов`язкова сукупність правових умов, а саме: завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди та подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її в якості потерпілого.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, відноситься до злочинів проти правосуддя (Розділ XVIII КК України) і має об`єктом злочинного посягання порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.

Об`єктивна сторона вищевказаного кримінального правопорушення вказує на формальний склад цього злочину і не передбачає настання негативних наслідків щодо особи, яка має законний інтерес у виконанні судового рішення, яке не виконується суб`єктом злочину.

Таким чином, оскаржувана постанова прокурора містить обґрунтовані висновки щодо прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в межах даного кримінального провадження, які повністю ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону та відповідають встановленим під час досудового розслідування обставинам, з яких дійсно не вбачається наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано майнової або моральної шкоди саме тим злочином, який розслідується в порядку кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001590, а отже постанова прокурора є законною і скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині визнання протиправною та скасування постанови прокурора від 15 липня 2016 року, а також зобов`язання прокурора внести відомості щодо ОСОБА_3 до ЄРДР в якості потерпілого у кримінальному провадженні, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001590 задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на оскарження постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001590.

В задоволенні скарги в частині визнання протиправним та скасування постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 15 липня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001590 та зобов`язання прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про особу потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001590 відмовити.
Відповідно до ст. ст. 307, 309 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Скарги на ухвали слідчого судді, які оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1