У Х В А Л А
29.12.2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Арцизського району, Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Досудовим слідством установлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2016 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, у ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 .

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 шляхом нанесення удару металевою стойкою для парковки, тобто арматурою.

Одразу приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , схопив в руки металеву стойку для парковки, яка знаходилась на асфальтному покритті парковки розташованої по вул. Преображенській 94 в м. Одесі та наніс нею удар в область голови ОСОБА_7 спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку судово-медичної експертизи №3144 від 21.10.2016, у вигляді забійної рани лобної області зліва, черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку важкого ступеня, вдавленого багато уламкового перелому лобної кістки зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки, яке згідно п. 2.1.3 «а», «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В подальшому ОСОБА_6 з місця скоєння ним кримінального правопорушення втік на своєму автомобілі марки ВАЗ 2110 зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , а потерпілий ОСОБА_7 був направлений до міської клінічної лікарні №1, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоїдівська 32, де йому була надана перша медична допомога.

У скоєнні даного кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Арциз, Арцизського району, Одеської області, громадянин України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів: довідкою з МКЛ №1 згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 наявний діагноз: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеня, вдавлений депресійний багато уламковий перелом лобної кістки, забійна рана лобної області;

- протоколом огляду місця події від 23.08.2016, згідно якого булу виявлено та вилучено: нашарування речовини бурого кольору, лапку від основи металевої конструкції, металева конструкція без лапки;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були очевидцями скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення та які бачили як останній поїхав з місця події на автомобілі марки ВАЗ 2110 зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- показаннями самого потерпілого ОСОБА_7 який підтвердив, що в нього виник конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_6 в ході якого отримав удар в область голови від чого він і знепритомнів;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та сам потерпілий ОСОБА_7 впізнали серед пред`явлених їм фотознімків особу ОСОБА_6 ;

- показаннями батька ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , згідно яких останній підтвердив скоєння кримінального правопорушення своїм сином ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких підозрюваний ОСОБА_6 керує автомобілем марки ВАЗ 2110 зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 на якому останній показав обставини та деталі скоєння відносно нього кримінального правопорушення;

- висновком судово-медичної експертизи №3144 від 21.10.2016, згідно якого у потерпілого наявні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної області зліва, черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку важкого ступеня, вдавленого багато уламкового перелому лобної кістки зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки, яке згідно п. 2.1.3 «а», «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та які могли бути спричинені 23.08.2016, утворитися від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути металева конструкція (арматура).

18.11.2016 відносно ОСОБА_6 погоджено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 ставиться запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має можливість виїзду до Республіки Молдова де проживають його родичі, що підтверджується довідкою про перетин державного кордону України, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_7 , та свідків, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги викладене, а також те, що злочин було скоєно із застосуванням насильства, можна зробити висновок, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, на підставі чого, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, п.5 ч.1 ст. 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить розглянути клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що виклики на ім`я ОСОБА_6 направлялись на іншу адресу, де підозрюваний не проживає, підозрюваний має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, одружений.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 8 років.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Арциз, Арцизського району, Одеської області, громадянин України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Підозра, яка пред`явлена підозрюваному ОСОБА_6 підтверджується: довідкою з МКЛ №1 згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 наявний діагноз: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеня, вдавлений багатоуламковий перелом лобної кістки, забійна рана лобної області; протоколом огляду місця події від 23.08.2016, згідно якого булу виявлено та вилучено: нашарування речовини бурого кольору, лапку від основи металевої конструкції, металева конструкція без лапки; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були очевидцями скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення та які бачили як останній поїхав з місця події на автомобілі марки ВАЗ 2110 зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ; показаннями самого потерпілого ОСОБА_7 який підтвердив, що в нього виник конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_6 в ході якого отримав удар в область голови від чого він і знепритомнів; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та сам потерпілий ОСОБА_7 впізнали серед пред`явлених їм фотознімків особу ОСОБА_6 ; показаннями батька ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , згідно яких останній підтвердив скоєння кримінального правопорушення своїм сином ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких підозрюваний ОСОБА_6 керує автомобілем марки ВАЗ 2110 зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ; слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 на якому останній показав обставини та деталі скоєння відносно нього кримінального правопорушення; висновком судово-медичної експертизи №3144 від 21.10.2016, згідно якого у потерпілого наявні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної області зліва, черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку важкого ступеня, вдавленого багато уламкового перелому лобної кістки зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки, яке згідно п. 2.1.3 «а», «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та які могли бути спричинені 23.08.2016, утворитися від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути металева конструкція (арматура).

Клопотання слідчого про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вмотивоване належним чином, так як відсутні докази наявності ризиків, вказаних в клопотанні слідчого, тому слідчий суддя залишає його без задоволення.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в клопотанні слідчого просто перелічені та не мають ніяких доказів, тобто нічим не підтверджуються та мають ймовірний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що зважаючи на тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину, а саме, з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_6 є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 години до 08:00 години.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, в розумні строки;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22:00 години до 08:00 години;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 11:30 години 29.12.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 27.02.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
29.12.2016