Дата документу Справа № 331/508/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/508/17 Слідчий суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/187/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 284 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 26.07.2016 р. про закриття кримінального провадження №0000508, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2014 року за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на вищезазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування проведено неповно та упереджено, слідчим не надано належної оцінки зібраним доказам, зокрема щодо кваліфікації злочину, а також не виконується рішення суду від 28.12.15р. та вказівки прокурора.

В скарзі потерпілий просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження; визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Олександрівського НП ГУНП в Запорізькій області, керівника слідчого відділу ОСОБА_9 , процесуального прокурора місцевої прокуратури № 1; зобов`язати слідчого СВ Олександрівського НП ГУНП в Запорізькій області забезпечити право, що передбачено ст. 56 КПК України; кваліфікувати кримінальне правопорушення за ст. 122 КК України; повідомити особу, яка скоїла злочин, про підозру; закінчити досудове слідство в строки, передбачені ст. 28 КПК України та в двомісячний строк повідомити про підозру особам, які скоїли злочин, обвинувальний акт направити до суду для вирішення вини та відповідальності в судовому провадженні.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2017 р. відмовлено у відкриті провадженні в частині вищезазначених вимог скарги, крім вимоги щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження з тих підстав, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за його заявою слідчим були вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, зокрема усунуто розбіжності між свіченнями потерпілого та обставинами, при закритті провадження дотримано процесуального порядку винесення постанови та оскаржувана постанова винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.01.2017 року, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 26 липня 2016 року та задовольнити решту його вимог, викладених в скарзі на постанову слідчого.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі. Крім викладеного в апеляційній скарзі зазначив, що під час досудового розслідування з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі він ознайомлений не був. Особа, яка завдала йому тілесних ушкоджень, а також намагалася відібрати у нього мобільний телефон, опитана не була. Вважає, що проведеними експертизами встановлено факт завдання йому тілесного ушкодження. Крім того вважав, що досудове розслідування є неповним, оскільки не було проведено авто-технічну експертизу. Щодо обставин завдання тілесного ушкодження пояснив, що правим заднім крилом транспортного засобу було завдано удар в його коліно та завдано тілесні ушкодження. Відчув біль, але пішов далі. Інших тілесних ушкоджень під час проведення МСЕ у нього виявлено не було.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду ухвалу слідчого судді вважала законною та обґрунтованою, досудове розслідування проведеним в повному обсязі, в ході якого було вжито всіх заходів для збору доказів. Обставини, повідомлені потерпілим, підтверджені не були. Крім того пояснила, що потерпілий сам фактично ухилився від проведення СМЕ, оскільки він не надав необхідні документи для її проведення. Просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та наявний в них відеозапис події з камери зовнішнього спостереження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження - є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому, таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведені вимоги закону слідчим та слідчим суддею дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий, суддя керувався тим, що доводи останнього є необґрунтованими, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена після вжиття всіх необхідних заходів, спрямованих на повне, об`єктивне і всебічне досудове розслідування, слідчим вжити всі необхідні заходи для становлення істини у справі, при закритті кримінального провадження дотримано процесуального порядку винесення постанови та оскаржувана постанова винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого процесуального рішення дій.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про формальний підхід слідчого до з`ясування обставин у кримінальному провадженні є надуманими та спростовуються матеріалами провадження, з наступних підстав.

Так, згідно витягу з ЄРДР 12 лютого 2014 року було зареєстроване кримінальне провадження № 0000508 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставинами якого 12 лютого 2014 року до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від гр. ОСОБА_7 , 1948 року народження надійшла заява про те, що 12 лютого 2014 року близько 15.50 годин невстановлена особа, знаходячись біля ЗГТ «вул. Грязнова» в м. Запоріжжі, причинила йому тілесні ушкодження.

Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 12 лютого 2014 року о 18.45 години ОСОБА_7 заявив саме про те, що він просить притягнути до відповідальності власника автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , який 12 лютого 2014 року приблизно о 16.00 години завдав йому тілесні ушкодження, а саме наїхав переднім правим колесом йому на ногу, а потім зачепив правим заднім крилом та вдарив в праву ногу об коліно, чим завдав йому тілесні ушкодження та погрожував фізичною розправою.

Будучи опитаним того ж дня, ОСОБА_7 щодо обставин події пояснив, що він вийшов з ТЦ «Аврора» та направився до зупинки «Грязнова». Коли переходив дорогу на зелений колір світлофору по пішохідному переходу, несподівано виявися автомобіль Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , який правим переднім колесом наїхав йому на праву ногу. Після того, як автомобіль наїхав на ногу, він продовжив рух далі та зачепив його праве коліно. Після чого автомобіль зупинився та з нього вийшов водій та вдарив його по плечу своїм кулаком, вдарив два рази по плечу, висловив претензії з проводу того, що він записував номер його автомобіля та поїхав в невідомому напрямку. Додав, що водій автомобіля повернувся, зустрів його на протилежній від ТЦ «Аврора» стороні та почав його бити та погрожувати фізичною розправою.

Під час проведення досудового розслідування була встановлена власниця вказаного автомобіля ОСОБА_11 , яка пояснила, що в той день належним їй автомобілем керував її син ОСОБА_12 .

Згідно пояснення ОСОБА_12 , він будучи опитаним 13 лютого 2014 року, пояснив що у вказаний день та час автомобілем керувала малознайома йому особа на ім`я ОСОБА_13 , якому він намагався продати автомобіль, а він сам сидів на передньому пасажирському сидінні. Коли автомобіль перетинав пішохідний перехід напроти ТЦ «Аврора», з боку ТЦ намагався перейти дорогу громадянин, який виражався нецензурною лайкою. Коли автомобіль проїхав пішохідний перехід, водій відкрив свою двері та у відповідь висловився в адрес пішохода аналогічною нецензурною лайкою. Зіткнення автомобіля з пішоходом або іншими транспортним засобами не відбулось.

13 лютого 2014 року ОСОБА_7 було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та допитано в якості потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Будучи допитаним в якості потерпілого 13 лютого 2014 року, ОСОБА_7 дав показання, аналогічні його поясненням та уточнив, що в той час, коли він переходив по «зебрі» на половині проспекту Леніна поблизу ЗГТ «вул. Грязнова», побачив автомобіль, що наближався до нього, рухався прямо на нього. При цьому він відразу ж припинив рух, але транспортний засіб рухався на великій швидкості та наїхав йому на пальці лівої стопи, внаслідок чого він відчув біль в області пальців та інтуїтивно дернув правим коліном, в результаті чого вдарився коліном об кузов автомобіля, що проїжджав мимо нього. При цьому транспортний засіб продовжив рух. Через декілька хвилин до нього під`їхав вказаний автомобіль, з нього вийшли троє чоловіків, перегородили йому дорогу. Один з них вдарив його кілька разів кулаком по корпусу тіла.

Постановою слідчого від 12 лютого 2014 року було призначено СМЕ, яку згідно висновків № 770 та 771/Д від 18 березня 2014 року проведено не було, у зв`язку з тим, що необхідні експерту медичні документ надані не були.

24 березня 2014 року слідчим повторно було призначено СМЕ та згідно постанови для дослідження до експерта направлено ОСОБА_7 з наявними у нього медичними документами.

Разом з тим, згідно висновку експерта № 1362 від 25 квітня 2014 року експертизу проведено не було, оскільки необхідну для її проведення повторну рентгенограму правого колінного суглобу надано не було.

Постановою слідчого від 4 травня 2014 року було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів провадження ДВД-диск з відеозаписом з камери спостереження ТЦ «Аврора» від 12 лютого 2014 року.

Згідно рапорту слідчого ОСОБА_14 , переглядом вказаного диску встановлено, що контакту між автомобілем та ОСОБА_7 не було, від автомобіля ОСОБА_7 знаходився на відстані півтора метра, відповідно ніяких тілесних ушкоджень водій автомобіля завдати йому не міг.

Згідно рапорту оперативного уповноваженого СКР Жовтневого РВ ЗМУ Дадашева, за дорученням слідчого встановити свідків та очевидців у кримінальному провадженні № 0000508 не виявилось можливим.

З урахуванням наведених фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування 28 травня 2014 року слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000508 через відсутність складу кримінального правопорушення, через відсутність висновків експертизи з приводу наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також у зв`язку з тим, що показання свідків та очевидців повністю спростовують показання ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 липня 2014 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2014 року, скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження було залишено без задоволення.

Разом з тим, постановою першого заступника прокурора Запорізької області від 12 жовтня 2015 року постанову слідчого від 28 травня 2014 року про закриття кримінального провадження було скасовано, а провадження було направлено до прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя для подальшого розслідування.

Як вбачається з вказаної постанови, підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження стало те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято передчасно. Слідчим не усунуто розбіжності між свідченням потерпілого та обставинами, зафіксованими на відеозапису з камери відео спостереження, у зв`язку з чим необхідно провести повторний допит потерпілого. Не встановлено тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, задля чого потрібно повторно призначити судову медичну експертизу.

Виконуючи вказівки прокурора, слідчий 18 грудня 2015 року призначив дві судово-медичних експертизи на предмет з`ясування механізму спричинених ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, кількості ударів, які могли бути нанесені йому, яка кількість ударно-травматичних впливів необхідна для того, щоб утворилися виявлені тілесні ушкодження, а також на предмет з`ясування чи наявні на тілі ОСОБА_7 які-небудь тілесні ушкодження, їх характер, кількість, локалізація, ступінь тяжкості та давність нанесення. Для дослідження до експерта направлено ОСОБА_7 .

Копії вказаних постанов було вручено ОСОБА_7 того ж дня - 18 грудня 2015 року.

Згідно наявного в матеріалах провадження протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування 18 грудня 2015 року ОСОБА_7 також було ознайомлено з матеріалами цього провадження. З зауважень ОСОБА_7 , викладених ним власноруч в цьому протоколі, вбачається, що вин висловив незгоду з тим, що на протязі більш 2-х місяців не виконуються слідчі дії та відсутні заяви та клопотання, з якими він звертався до слідчого. Разом з тим, які саме слідчі дії не виконуються та з якими саме заявами та клопотаннями він звертався, він не зазначив.

12 січня 2016 року слідчий звернувся до КУ «Запорізька міська лікарня № 8» з запитом про надання медичної карти ОСОБА_7 , а 28 березня 2016 року отримав дозвіл на тимчасовий доступ до неї з правом виїмки.

Згідно висновків експерта № 1438Д та 1437 від 19 травня 2016 року про неможливість проведення експертиз на підставі постанов слідчого, експертом було досліджено надану йому з КУ «Міська лікарня № 8» амбулаторну карту ОСОБА_7 . З описової частини експертиз вбачається, що ОСОБА_7 було оглянуто в травмпункті 12 лютого 2014 року та поставлено діагноз «Забій правого колінного суглобу. Пошкодження большеберцової колатеральной зв`язки правого колінного суглобу. Не свіжий перелам н/мищелка правого бедра». Далі за змістом описової частини експертизи, 10 квітня 2014 року було оглянуто рентгенограму колінного суглобу (від 12 лютого 2014 року), обговорити заявлену травму проблематично, рекомендовано повторити рентгенограму в двох проекціях та надати повторно. Потерпілому 11 квітня 2014 року в телефоному режимі повідомлено про необхідність виготовлення повторних р-знімків правого колінного суглобу з наступним наданням їх судово-медичному експерту. До 25 квітня 2014 року повторні р-грами правого колінного суглобу надані не були. До 19 травня 2014 року повторні р-грами правого колінного суглобу не надані.

Згідно висновків вказаних вище експертиз для вирішення поставлених запитань було проведено низку експертиз та запитів (експертиза № 770 та 771Д від 13 лютого 2012 року, № 1362, 1363Д від 25 березня 2014 року на ім`я ОСОБА_16 ) об`єкти та предмет експертизи залишилися такими самими, додаткових даних, об`єктів для дослідження не надавалось.

Окремо слід звернути увагу на те, що опису жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в області тулубу, плечей або обличчя медичні документи, досліджені експертом не містять.

Крім того, 6 квітня 2016 року слідчим було призначено судову інженерно-транспортну експертизу, на вирішення якої були поставлені запитання дати оцінку діям водія та чи міг водій автомобіля спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Для дослідження експертам надано диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження.

Згідно повідомлення судового експерта ОСОБА_17 від 5 травня 2016 року, оскільки відсутні обставини ДТП, матеріали та вихідні дані, а аналіз наданого на дослідження диску з відеозаписом виходить за межі компетенції судового експерта з дослідження обставин і механізму ДТП, а інше запитання належить до компетенції судово-медичної експертизи, дати відповідь на запитання слідчого неможливо.

29 червня 2016 року потерпілий ОСОБА_7 був додатково допитаний слідчим та показав, що від експерта ОСОБА_18 йому стало відомо, що рентгенівські знімки неякісні і йому потрібно зробити їх повторно, разом з тим, він повідомив експерту, що повторні знімки є дуже шкідливими для його здоров`я та він вирішив самостійно пройти УЗІ у «Віто Центрі». В іншій частині наполягає на раніше наданих ним показаннях.

26 липня 2016 року слідчим булло винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки в результаті проведення ряду експертиз встановити ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень неможливо, встановити свідків та очевидців факту нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не вдалося, за постановою про проведення експертизи відеозапису з камери зовнішнього відео спостереження з ТРЦ «Аврора» отримано відповідь про неможливість отримання висновку експерта.

З урахуванням наведеного слідчий прийшов до висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані про наявність ознак злочину, встановити ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень не виявилось можливим, не має жодних свідків та очевидців, які б свідчили про те, що відносно ОСОБА_7 дійсно було вчинено злочин.

За таких обставин, судова колегія вважає, що досудове розслідування проведено повно та всебічно з ретельною перевіркою тверджень потерпілого, викладених в його заяві про вчинений злочин, в його письмових поясненнях та протоколі допиту, а постанова старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 26 липня 2016 року про закриття кримінального провадження базується на дійсних обставинах кримінального провадження, в якій наведені достатні докази та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Що стосується окремо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 з приводу того, що слідчий суддя, розглядаючи його скаргу не звернув увагу на те, що досудове розслідування було проведено неповно та упереджено, то з ними з урахуванням наведених вище фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, судова колегія не погоджується. Розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дослідив в повному обсязі матеріали кримінального провадження та зробив їм оцінку, з якою повністю погоджується судова колегія апеляційного суду.

Не є обґрунтованими, на думку судової колегії, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 з приводу того, що слідчим не було виконано вимоги суду, викладені в ухвалі від 28 грудня 2015 року та вказівки прокурора.

Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2015 року слідчого було зобов`язано витребувати з КУ «Міська лікарня № 8» амбулаторну карту ОСОБА_7 та надати її для проведення СМЕ.

Як було зазначено вище 28 березня 2016 року слідчим було отримано тимчасовий доступ з можливістю виїмки цієї карти.

Згідно описових частин експертиз 1438Д та 1437 від 19 травня 2016 року, амбулаторна карта ОСОБА_7 з КУ «Міська лікарня № 8» була досліджена. Не надавши відповіді на поставлені запитання, експерт зазначив, що для проведення експертизи необхідні повторні рентгенограми, про що він неодноразово повідомляв ОСОБА_7 .

З протоколу додаткового допиту ОСОБА_7 від 26 червня 2016 року вбачається, що йому дійсно було відомо про таку потребу експерта, разом з тим від надання додаткових даних на вимогу експерта він фактично ухилився, мотивуючи тим, що проведення повторного обстеження шкідливо для його здоров`я.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку, що слідчим в повному обсязі виконано вимоги, викладені в ухвалі слідчого судді від 28 грудня 2015 року, оскільки підставою для оскарження бездіяльності слідчого згідно цієї ухвали було ненадання слідчим для проведення експертизи амбулаторної карти ОСОБА_7 .

Що стосується тверджень апелянта з приводу того, що слідчим також не виконані і вказівки прокурора, то з ним судова колегія не погоджується також, оскільки як також було зазначено вище, попередню постанову про закриття кримінального провадження прокурором було скасовано та слідчому було надано вказівки усунути розбіжності між даними з відеозапису з показаннями потерпілого, а також встановити тяжкість тілесних ушкоджень.

Ці вказівки слідчим були виконані в повному обсязі також.

Будучи повторно допитаним ОСОБА_7 наполягав на раніше наданих ним показаннях з приводу обставин завдання йому тілесних ушкоджень, експертним шляхом встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не вдалось.

Щодо доводів ОСОБА_7 з приводу того, що досудове розслідування проведено неефективно оскільки, особа, яка завдала йому тілесні ушкодження є високопосадовцем колишнього КДБ нині СБУ та він здійснював вплив на орган досудового розслідування та експерта, то ці доводи мають характер його власних припущень і жодними доказами не підтверджені. Разом з тим з письмового пояснення ОСОБА_12 , який як вважає ОСОБА_7 , причетний до вчинення злочину, вбачається, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює.

Вказуючи на неповноту судового розгляду його скарги в суді першої інстанції, ОСОБА_7 зазначає, що йому було відмовлено у перегляді відео фіксації з місця події, на якому чітко зафіксовано всі обставини справи.

В судовому засіданні апеляційного суду за участю ОСОБА_7 було переглянуто наявний в матеріалах відеозапис з камери зовнішнього спостереження ТРЦ «Аврора», з якого є очевидним, що автомобіль по відношенню до ОСОБА_7 на невеликій швидкості рухається зліва направо, перетинаючи пішохідний перехід ОСОБА_7 спочатку рухається прямо, але наближаючись до автомобіля, сам змінює напрямок руху та зближається з ним. На той час, як ОСОБА_7 наблизився до автомобіля, переднє ліво колесо вже знаходилось на значної відстані від нього та ні ліва, ні права його нога опинитися під ним не могла. Далі з відеозапису видно, що автомобіль продовжує рух та контакт між автомобілем та ОСОБА_7 відсутній. Після того як автомобіль проїхав пішохідний перехід, ОСОБА_7 , не змінюючи темпу руху, продовжує його перетинати за попереднім напрямком руху. Автомобіль зупиняється в межах перехрестя, водій відкриває двері, але з автомобіля не виходить.

Судова колегія вважає, що зміст вказаного відеозапису повністю спростовує твердження ОСОБА_7 з приводу завдання йому за вказаних ним в його заяві, поясненнях та протоколах його допиту обставин, оскільки з нього є очевидним, що контакт між ним та автомобілем відсутній.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що слідчим було прийнято єдине вірне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 26 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000508, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4