№ 336/8656/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулунда Кулундінського району Алтайського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінально каране діяння проти здоров`я особи за таких обставин.

В проміжок часу між 19-00 годиною і 19 годиною 40 хвилинами 9 вересня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , який виник і розвивався в ході спільного вживання алкоголю в будинку АДРЕСА_1 , навмисно застосував до потерпілої насильство, яке виразилося в нанесенні одного удару ножем в область правої частини грудної клітини потерпілої, що спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді одиночної проникаючої рани правої грудної клітини з пошкодженням внутрішньої грудної артерії і верхньої долі правої легені із скупченням крові у плевральну порожнину з розвитком геморагічного шоку.

Допитаний в судовому засіданні 23 березня 2016 року обвинувачений винуватість у вчиненні описаних дій визнав частково, заявивши, що він не мав умислу на нанесення потерпілій удару ножем, а отримання нею вказаного ушкодження сталося, оскільки ОСОБА_6 сама наткнулася на ніж, коли він, обороняючись від агресії потерпілої, виставив перед собою руки, в одній з яких тримав ніж.

Щодо події інкримінованого йому діяння показав, що в день, до якого відноситься отримання потерпілою вказаних тілесних ушкоджень, відбулося поховання його матері, після якого він в товаристві потерпілої, що доводиться йому племінницею, його іншої племінниці ОСОБА_7 , подруги потерпілої ОСОБА_8 і його сусіда ОСОБА_9 повернувся до будинку АДРЕСА_1 , де постійно проживав разом з матір`ю і де у вказаний вечір компанія за спиртним продовжила поминання померлої. Під час спілкування потерпіла, яка перебувала в стані сильного сп`яніння, вдалася до невмотивованої агресії, почала виганяти всіх осіб з житла, заявляючи, що це її будинок, грубо лаялась, вела себе вкрай зухвало. Обвинувачений, який в той час знаходився в кухні і чистив картоплю, тоді як потерпіла скандалила в кімнаті, зайшов до кімнати, тримаючи в руках ніж і зауважив племінниці на неприпустимості такої поведінки в день поховання його матері, яка доводилася потерпілій бабкою, заявивши, що ці дії і висловлювання ОСОБА_10 ганьблять пам`ять бабусі. Оскільки потерпіла перебувала в стані, який повністю позбавляв її можливості контролювати свої дії, вона у відповідь на зауваження накинулася на обвинуваченого з кулаками, і він був вимушений захищатися, виставивши вперед свої руки, в одній з яких тримав ніж. Це не зупинило потерпілу, яка продовжувала нападати, внаслідок чого і отримала зазначене поранення й одразу впала. Обвинувачений дуже злякався, він сів біля потерпілої, а свою другу племінницю ОСОБА_7 , яка знаходилась в іншій кімнаті, закликав до виклику медиків. Швидку медичну допомогу викликав ОСОБА_11 , що в той час зайшов до кімнати.

В судовому засіданні 23 листопада 2016 року обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні описаних дій і заявив, що наніс удар ножем в грудну клітину племінниці, оскільки не знайшов іншого способу протиставити будь-що її небезпечній поведінці і припинити її агресію.

У вчиненні злочину щиро покаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні описаних дій за вказаних в обвинуваченні обставин підтверджує сукупність таких, досліджених у судовому засіданні, доказів.
Допитана судом потерпіла пояснила, що в день, коли вона зазнала насильства від свого дядька, відбувалося поховання її бабусі, після якого вона і названі обвинуваченим особи повернулися до будинку бабусі, де продовжили розпиття спиртного. Події того вечора вона пам`ятає вкрай погано через стан глибокого сп`яніння. Допускає, що могла провокувати і розвивати конфлікт, так як не контролює свої дії, коли буває нетверезою. Отямилася вона в стаціонарі медичного закладу, де дізналася про обставини, які обумовили її поміщення в заклад охорони здоров`я.
Заявила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, з яким вона повністю примирилася і який дозволив їй проживати у нього вдома через відсутність власного житла у потерпілої.
До доказів на підтвердження обвинувачення відносяться:

- протокол огляду місця події, з якого випливає, що об`єктом огляду є житловий будинок АДРЕСА_1 , і фототаблиці до нього (а. с. 69-77);

- досліджені судом в порядку ст. 358 КПК України висновки судових експертиз:

- № 610 від 17.11.2015 року про те, що кров, виявлена на ножі, вилученому з житла ОСОБА_5 , може походити від потерпілої (а. с. 99-101);

- № 4146 від 12.10.2015 року про те, що спричинені потерпілій тілесні ушкодження у вигляді одиночної проникаючої рани правої грудної клітини з пошкодженням внутрішньої грудної артерії і верхньої долі правої легені із скупченням крові у плевральну порожнину з розвитком геморагічного шоку є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент спричинення, що утворилися від дії предмету (предметів) з колюче-ріжучими властивостями, давність утворення яких не суперечить строку, що вказаний в матеріалах справи (а. с. 104-105);

- № 4148 Д від 12.10.2015 року про те, що потерпілій було спричинено не менш, ніж один травматичний вплив (а. с. 106-107);

- № 2493 від 18.11.2015 року про те, що на одязі потерпілої виявлено кров, чиє походження від неї самої не виключається (а. с. 83-86);

- № 2492 від 13.11.2015 року про те, що на сорочці підозрюваного виявлено кров, яка може походити від потерпілої ОСОБА_6 (а. с. 83-86);

- № 2495 від 13.11.2015 року про те, що плями на килимі в місці події містять кров людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_6 (а. с. 95-96);

- № 4147 Д від 12.10.205 року про можливість утворення встановлених у потерпілого тілесних ушкоджень за умов і обставин, зазначених в протоколі допиту свідка ОСОБА_12 (а. с. 108-111);
- № 4892 Д від 30.11.2015 року про можливість утворення встановлених у потерпілого тілесних ушкоджень за умов і обставин, зазначених в протоколі слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 (а. с. 112-113);
- протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок розказує про обставини спричинення обвинуваченим шкоди здоров`ю потерпілої, заявивши про нанесення ОСОБА_5 удару ножем під час конфлікту в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , і фототаблиці до нього (а. с. 192-198);
- протокол одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_12 (а. с. 210-214), досліджений судом з метою перевірки показань обвинуваченого у зв`язку зі смертю свідка, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий щзапис про смерть на а. с. 163).
Перелічені докази логічні, послідовні, узгоджуються один з одним, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності, є допустимими і належними до предмету з`ясування під час цього провадження, відтворюють подію кримінально караного діяння.
Оскільки показання обвинуваченого в силу кримінального процесуального законодавства є джерелом доказів, суд, оцінюючи їх у відповідності до ст. 94 КПК України у співставленні з іншими фактичними даними, які навів, знаходить показання ОСОБА_5 в судовому засіданні 23 березня 2016 року щодо відсутності умислу на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої хибними, так як вони спростовуються сукупністю інших доказів.

Зокрема, такі його доводи суперечать його показанням в судовому засіданні 23 листопада 2016 року, показанням свідка ОСОБА_12 , який попереджався про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, під час проведення слідчого експерименту і одночасного допиту, показанням потерпілої в суді, її поясненням судовому експерту-медику про те, що 9 вересня 2015 року вона зазнала ударів від знайомого чоловіка в будинку, де вона проживає; чим, уточнити не може (а. с. 104 зворотний бік, 106 зворотний бік).

Як випливає з акту судово-психіатричної експертизи (а. с.118-122), ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованих йому дій міг усвідомлювати їх значення і керувати ними, на час проведення цього дослідження шкодує про скоєне, розуміє, що прийдеться понести покарання.

У зв`язку з викладеним достовірними показаннями обвинуваченого суд вважає ті, які він давав в судовому засіданні 23 листопада 2016 року, а його попередні свідчення оцінює як вияв позиції захисту від обвинувачення, яку особа, що не є суб`єктом кримінального переслідування за давання неправдивих показань, і разом з тим, як свідчать матеріали психіатричної експертизи, усвідомлює невідворотність покарання, вправі обирати на власний розсуд.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховує думку потерпілої про вид та розмір покарання.

Обвинувачений, який не має судимостей, вчинив тяжкий злочин.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, на місці події вчиняв дії з усунення заподіяної шкоди.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відомості про особу винного, який не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання, страждає на захворювання нижніх кінцівок, яке хоча й не підтверджено документально, проте є очевидним, а його наявність і хронічний стан підтверджують висновки судової психіатричної експертизи, дають суду підстави для призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією частини статті звинувачення, а також для звільнення від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Зазначений висновок суду підкріплює думка потерпілої, яка наполягає на застосуванні до ОСОБА_5 несуворого покарання і звільненні від його відбування з випробуванням.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_5 обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, підлягають знищенню.

Речовий доказ диск з відеозаписом слідчих дій, долучений до матеріалів провадження, належить зберігати з матеріалами провадження.

У зв`язку з тим, що учасники кримінального провадження не клопочуться про обрання запобіжного заходу, строк дії якого сплив, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Час затримання обвинуваченого за підозрою у вчиненні злочину з 9 по 11 вересня 2015 року у відповідності до ст. 72 КПК України належить зарахувати до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Зарахувати до строку покарання строк затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину з 9 по 11 вересня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ - диск з відеозаписом слідчих дій, долучений до матеріалів провадження, - зберігати з матеріалами провадження.

Речові докази одяг потерпілої ОСОБА_6 , сорочку обвинуваченого, знаряддя злочину ніж, змив речовини зі спинки стільця з місця події, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, зразки крові потерпілої і обвинуваченого, матеріал для ДНК-дослідження, які зберігаються в камері схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні при проголошенні вироку, копія вироку буде направлена не пізніше наступного дня після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1