Справа №1-25/2011
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2017 року Ренійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника Штрахової адвоката ОСОБА_5
розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-25/2011 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, мешк. АДРЕСА_1 , раніше судимого Приморським райсудом м. Одеса за ст. 186 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 81 КК України звільнений 19.02.2005 р. УДЗ на 1 рік 5 місяців та 3 дні.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28.03.2005 р., приблизно о 19 год. 45 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою і разом з ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_7 , застосував до останнього психологічне насилля, безпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у залякуванні потерпілого ОСОБА_7 у застосуванні до нього неконкретизованого фізичного насильства та фізичного насильства у вигляді обмеження волі, вимагали від останнього 200 доларів США та намагались відкрито заволодіти майном ОСОБА_7 , однак у зв`язку із прибуттям сусідів до квартири ОСОБА_7 на його крик про допомогу з наступним затриманням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на місці злочину, останні не довели свій злочинний умисел до кінця по причинам, які не залежали від їх волі.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст.ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 2 КК України, за ознаками відкритого заволодіння чужим майном, скоєного за попередньою змовою групою осіб, але не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі, повторно.

08.01.2006 р. приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території Ренійської районної центральної лікарні (ЦРЛ), яка розташована по вул.. Східна № 2 в м. Рені Одеської області, побачив залишений на зупинці, за будівлею Ренійської ЦРЛ, легковий автомобіль марки ЗАЗ -110206 «Таврія», 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість з урахуванням зносу 3716 грн., яким, на той час, керував ОСОБА_8 і який належав потерпілому ОСОБА_9 , вирішив їм заволодіти. В подальшому ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом , умисно, шляхом часткового пошкодження верхнього люка салону автомобіля, через отвір, що утворився, рукою відкрив передні двері з боку водія, після чого проник в салон автомобіля і не заводячи двигун, вручну, викотив даний автомобіль за територія Ренійської ЦРЛ. Докотив таким чином указаний автомобіль до будинку АДРЕСА_3 , залишив його та зник місця злочину.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом з будь - якою метою, повторно.
Крім того, 18.01.2007 р., приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна, в районі магазину «Прибой», який розташований по вул.. 28 Червня № 241 в м. Рені, приблизився до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які йшли йому на зустріч, після чого вирвав з рук ОСОБА_11 та відкрито викрав дорожню сумку, вартістю 48 грн., в якій знаходилось майно, яке належало потерпілій ОСОБА_12 , а саме: два полотенця середньої величини, вартістю по 22,50 грн. кожне, а всього на суму 45 грн; два великих полотенця середньої величини, вартістю по 36 грн. кожне, а всього на суму 72 грн.; жіночий головний платок, вартістю 3,60 грн.; жіночі труси, вартістю 9 грн.; бюстгальтер, вартістю 13,50 грн.; дерев`яна масажна розчіска, вартістю 9 грн. та упаковка медичної вати, вартістю 1 грн, чим причинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 201 грн. 10 коп. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився ним в особистих цілях.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майно, вчиненого повторно.

За сукупністю скоєного ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що злочини передбачені ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України є тяжкими злочинами, і з моменту вчинення злочинів минуло більше десяти років.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, обвинуваченому було роз`яснено, що підстави згідно яких він звільняється він кримінальної відповідальності не є реабілітуючими.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, оскільки є всі підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Так, санкція ч. 2 ст. 186 КК України, передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України, передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тобто такий злочин відноситься до тяжких злочинів.
Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Таким чином, строк давності за вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, сплинув 18.01.2017 року.
Таким чином, оскільки кримінальні правопорушення за ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК, які скоїв обвинувачений відноситься до тяжких злочинів, з дня вчинення злочинів минуло десять років, дані про вчинення особою нових злочинів відсутні, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.
На підставі викладеного, п. 4 ч. 1 ст.. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 1-25/2011 закрити.
Речові докази: легковий автомобіль марки ЗАЗ -110206 «Таврія», 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та дорожню сумку; два полотенця середньої величини; два великих полотенця середньої величини; жіночий головний платок; жіночі труси; бюстгальтер; дерев`яна масажна розчіска; упаковка медичної вати залишити зберігачам.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1