Справа № 172/1340/15-к
Провадження № 1-кп/191/143/17
У Х В А Л А
16 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000426 від 18.08.2015 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки строк дії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області спливає 19 лютого 2017 року, а ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та передбачені ст.177 КПК України ризики на даний час не змінилися і не зменшилися.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення даного клопотання, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж до 20 лютого 2017 року.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд враховує дані про його особу, а саме, що він не працевлаштований та не має легального джерела доходу, відсутність стійких соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_3 не одружений, що свідчить про ризик переховування обвинуваченого від суду, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих та насильницьких злочинів, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про стійку антисуспільну поведінку та наявність ризиків вчинити інші кримінальні правопорушення. З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані вище ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_3 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження, що виключає можливість застосування до обвинуваченого менш тяжкого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 197, 315 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, але не більше ніж до 17 квітня 2017 року включно.

Копію ухвали направити начальнику СІЗО 3 м. Дніпропетровська для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1