Номер провадження 1-кд/201/1/2017
УХВАЛА

17 лютого 2017 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року за ч.1 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2016 року Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вироку Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ч.1 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, тобто готування до злочину, а саме умисне створення умов для скоєння незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, що є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, та засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Відповідно довідки начальника ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії у Республіці Мордовія, кінець відбуття строку покарання 10 вересня 2023 року.
Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 в Україні є АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області адреса реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.
За таких обставин, враховуючи позицію Міністерства юстиції України, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду зазначеного клопотання за відсутністю їх представника.
В судовому засіданні прокурор вважала за можливе клопотання Міністерства юстиції України задовольнити, привести вирок Дорогомильського районного суду м. Москви у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання Міністерства юстиції України та матеріали, додані до нього, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання про винуватість особи.
Згідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.
Як вбачається з довідки начальника ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія, станом на 18 квітня 2016 року невідбутий строк покарання становить 7 років 04 місяці 22 дні.
Згідно даних перевірки Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 12 січня 2017 року за вих. № 1201/464 ОСОБА_4 є громадянином України.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції про передачу засуджених, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання.
Дії засудженого ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, готування до злочину, тобто умисне створення умов для скоєння незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, за що передбачалось покарання від десяти до двадцяти років позбавлення волі з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі одного мільйона рублів або в розмір і заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.
На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також на момент вирішення питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України дії останнього підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України, як готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Отже, за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину, а тому судом при приведенні вироку Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України не буде застосовуватися додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, тобто суд може застосувати до засудженого ОСОБА_4 максимальний строк покарання згідно КК України у виді 10 років позбавлення волі.
При цьому, суд враховує, що вироком Дорогомильського районного суду м. Москви засудженому ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, тобто в межах санкції аналогічної статті кримінального закону України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважати його засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.307 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 11 вересня 2013 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 9 - 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст. ст. 603 - 610 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Визнати і виконати на території України вирок Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК Російської Федерації до позбавлення волі строком на 10 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вирок Дорогомиловського районного суду м. Москви від 10 грудня 2013 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 вересня 2013 року із зарахуванням часу попереднього тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1