УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького матеріали клопотання ОСОБА_6 на дії слідчого, -
в с т а н о в и в :
25.11.2016 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого вона є та передати вказаний автомобіль їй на відповідальнне зберігання до вирішення справи по суті.
Із клопотання вбачається, що 04.08.2016 року в смт. Війтівці Волочиського району працівниками УЗЕ в Хмельницькій обалсті ДЗЕ НП Українеи було зупинено автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого знаходилось близько 1500 літрів подібної на спирт рідини, яку він перевозив без будь-яких документів.
Цього ж дня, вищевказаний автомобіль було вилучено з місця події, поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області та визнано речовим доказом.
08.08.2016 року ухвалою слідчого судді Волочиського районого суду Хмельницької області, з метою збереження речових доказів на автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 накладено арешт.
Представник скаржника в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив суд їх задовольнити, оскільки вважає, що слідчим безпідставно не повернуто законному власнику вилученний транспортний засіб.
Прокурор в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечив, посилаючись на те, що майно ОСОБА_6 вилучено на законних підставах та відповідно до ст.ст. 98, 100, 110 КПК України визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. На сьогодні практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Дані факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині передачі автомобіля на відповідальне зберігання підлягає задоволенню, оскільки дії слідчого позбавляють заявника право володіти та користуватись майном, а в частині скасування арешту слід вімовити, оскільки рішення з даного приводу приймались неодноразово судами різних інстанцій.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -
у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_6 на дії слідчого задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого з ОВС третього відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_6 автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності.
В решті вимог клопотання відмовити.
Відповідно вимог ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_8