Провадження № 1кп/201/73/2017
В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003890 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздолля, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.09.2007 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування з іспит. строком 3 роки;

-26.06.2008 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі;

-26.06.2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області на підставі ст. 82 КК України не відбутий строк 9 місяців 25 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі, звільнився 03.05.2012 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 12 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
12.09.2016 року близько 03-00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись біля входу на пішохідний міст, що веде до виходу з Монастирського острова в районі будинку № 4 по вул. Монастирській острів у м. Дніпро, побачив потерпілого ОСОБА_6 , у якого в цей момент відбувався конфлікт з двома невстановленими особами, матеріали щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження, які в цей момент завдали потерпілому тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_3 , підійшовши ближче до даних осіб та дочекавшись доки вони, припинять завдавати потерпілому тілесні ушкодження, знаходячись в зазначеному місці та в зазначений час, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії можуть бути помічені сторонніми особами, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в момент коли потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись в свідомості після отриманих тілесних ушкоджень, підійшов до останнього та з силою, різко, обома руками штовхнув в область грудей потерпілого, в результаті чого ОСОБА_6 , втратив рівновагу та впав на землю.
Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим що потерпілий лежачи на землі, доведений до стану в якому він від отриманих тілесних ушкоджень не в змозі чинити опір, витягнув з лівого карману джинсів мобільний телефон марки «Леново S898t», що належить потерпілому ОСОБА_6 , загальна вартість якого складає 1640 гривень, таким чином відкрито викрав вказане майно, після чого з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині не визнав та пояснив про те, що в ту ніч близько 01-00 01-30 годин він разом зі своїми знайомими, одного з яких звуть ОСОБА_7 гуляв у м. Дніпро. Обвинувачений був одягнений в чорний костюм ОСОБА_8 і в бейсболці. Вони з кафе 1001 ніч, що розташоване під мостом пішли на Монастирський острів і по дорозі обвинувачений відстав від товаришів. Коли він йшов з ОСОБА_9 острова на правий берег Дніпра, то підходячи до мосту метрів за 60 побачив жінку, яка голосно говорила, хлопця який був біля цієї жінки, та ще одного хлопця який пхнув потерпілого і вони втрьох кудись пішли. Обвинувачений підходив до цього місця і в цей час потерпілий почав йти на нього. Він пхнув в груди потерпілого від чого той поточився і присів біля перил, так як був побитий і в тяжкому алкогольному сп`яніння. Обвинувачений пішов далі і пройшовши десь 7 метрів побачив на землі мобільний телефон «Леново», який він підняв і поклав в кишеню. Після цього обвинувачений пішов у парк ОСОБА_10 , де зустрів своїх знайомих і вони пішли на пр. Карла Маркса. Біля Пасажу близько 3 годин ночі до них підійшли працівники поліції, які сказали, що вони підходять під опис розшукуваних осіб. На їх вимогу обвинувачений показав свої кишені в яких був і зазначений телефон, так як він не боявся і вважав цей телефон знайденим а не викраденим, а поліцейські розповіли, що на мосту побили хлопця і обвинувачений злякався що його обвинуватять у побитті хлопця, а тому почав тікати, однак був затриманий.

В кінці судового розгляду обвинувачений визнав свою вину, однак показання давати відмовився.

Суд, заслухавши обвинуваченого, показання потерпілого, свідків та дослідивши інші докази, надані сторонами кримінального провадження, приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочину знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.
Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в 12.09.2016 року він разом з друзями відпочивав в клубі «Ібіца», що знаходиться на Монастирському острові де вони на п`ятьох випили дві пляшки горілки. Приблизно о 2-30 ночі йому зателефонувала цивільна дружина, яка покликала додому і він попрощавшись вирушив в бік дому. Коли він зайшов на міст, між ним та двома перехожими виник конфлікт в ході якого ці перехожі його побили і пішли, а він залишився лежати на землі. Він намагався встати коли до нього підійшов раніше йому не знайомий обвинувачений, який був одягнутий у чорному спортивному костюмі, кросівках Найк та бейсболці, який руками пхнув його у груди від чого потерпілий, який намагався піднятись знову впав і обвинувачений, нахилившись над ним, витяг з лівої кишені його штанів мобільний телефон «Леново S898t» і пішов в бік правого берега. Освітлення на мосту було добре, а тому він розглядів обвинуваченого і впевнений що це саме ОСОБА_3 . Через деякий час потерпілий прийшов до тями і ще через деякий час його забрали лікарі і опитали поліцейські. Через тиждень слідчий повернув потерпілому телефон, однак той був без сім карт та карти пам`яті.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12 вересня 2016 року (т. 2 а.с. 32-35) з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому осіб він впізнає особу під номером «1», під яким знаходиться ОСОБА_3 , як особу, яка нанесла йому удари по тулубу та витягнула з карману джинсів мобільний телефон марки «Леново».

Показання потерпілого підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_11 , який пояснив, що в ту ніч він був на Монастирському острові і відпочивав з друзями. Приблизно о 02-30 годині йому зателефонувала цивільна дружина і наказала йти додому. Він попрощався з друзями і пішов додому. Приблизно о 03-00 годині він підходив до мосту з боку острова до правого берега, то на початку мосту зліва по напрямку його руху побачив двох чоловіків між якими відбувався конфлікт. Один з них був у джинсах та куртці, а інший в темному спортивному костюмі. В кінці мосту йшла компанія з 3-4 чоловік серед яких була дівчина. Міст було добре освітлено а тому він все бачив. Він пройшов повз них і пройшовши 5-7 м. почув стогін. Він обернувся і побачив, що чоловік в джинсах сидить під перилами, а чоловік в спортивному костюмі нахилився над ним і дістав щось, що світиться. Після цього свідок продовжив свій рух додому. Коли він був у дільничного на відмітці то повідомив про цю подію, а через деякий час дільничний зателефонував і запросив на зустріч де більш детально розпитав про дану подію, повідомив про те що чоловіка затримали і після цього свідка допитали як свідка та він впізнав серед осіб пред`явлених йому для впізнання ОСОБА_3 як чоловіка, який був у спортивній формі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12 вересня 2016 року (т.2 а.с. 54 57) з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених осіб розмішених в порідку від «1» до «4» впізнав особу під номером «3», під яким знаходиться ОСОБА_3 , як особу, яка була на мосту в спортивному костюмі і витягла у потерпілого телефон.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( т.2 а.с.7-8) вбачається, що ОСОБА_6 повідомив про те, що 12.09.206 року о 03-00 годині, на мосту о. Монастирський невстановлена особа відкрито заволоділа особистим майном потерпілого, а саме мобільним телефоном «Леново S 898t».
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює патрульною і в той день 12.09.2016 разом зі своїм напарником вони отримали повідомлення про грабіж на мосту в паркі Шевченко та орієнтування на особу, яка вчинила грабіж, а саме, його описання. Вони почали відрпацьовувати територію і біля ТЦ Пасаж побачили трьох хлопців, один з яких підпадав під описання. Вони зупинили їх. Двоє з хлопців вели себе адекватно, а той хто підпадає під описання нервувався. Свідок попросила показати, що в кишенях у хлопців і той, що підпадає під опис витягнув, крім іншого два мобільних телефони, один з яких був без кришки і підпадав під описання того телефону, який викрали у потерпілого. Свідок з напарником сфотографували трьох хлопців та посередництвом мережі Інтернет показали потерпілому, який відразу впізнав обвинуваченого. Після цього обвинувачений почав проситись в туалет і так як напарники не мають право розлучатись то вони викликали ще один патруль, який під`їхавши повів підозрюваного в туалет. Після цього приїхала СОГ, яка описувала телефон.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює патрульним коли 12.09.2016 отримав разом з напарником виклик про допомогу. Вони під`їхали до ТЦ «Пасаж» де інший екіпаж затримав хлопця і просив відвести його в туалет. Вони з напарником та хлопцем пішли шукати туалет, однак не могли знайти і тоді підозрюваний сказав, що буде мочитись прямо на зупинці так як не сила терпіти. Свідок йому заборонив, після чого підозрюваний почав тікати і свідок з напарником побіг за ним. Підозрюваного зупинила охорона на книжковому ринку і свідок з напарником, зводивши його до вітру привели до ТЦ «Пасаж». При цьому підозрюваний загубив телефон, який свідок запитав чи його, на що отримав ствердну відповідь і повернув цей телефон підозрюваному.

З протоколу огляду від 12.09.2016 (т. 2 а.с. 9) вбачається. що об`єктом огляду є телефон сірого кольору модель S- 858t, imei НОМЕР_1 s.n. 3x2252751va5911., що під час особистого огляду ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 було знайдено в лівому кармані його спортивних штанів, вдягнутих на ньому.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4619-16 від 21.09.2016 року (т. 2 а.с. 92-94), ринкова вартість мобільного телефону «Леново S 898t» на момент вчинення злочину складала 1640 грн.
Висновком судово-медичної експертизи № 3510е від 13.09.2016 року (т.2 а.с. 84-85) встановлено, що при оглядів потерпілого ОСОБА_6 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, крововиливу нижньої губи ліворуч та внутрішньо-шкіряного крововиливу на голові праворуч, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету(предметів), що діяв в область голови та обличчя праворуч і ліворуч, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Також зазначено, що враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в 16МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений.
Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 12.09.2016 року вночі ОСОБА_3 відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_6 з застосування насильства, і дії обвинуваченого прокурором вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Посилання обвинуваченого на те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому суд вважає неправдивими та сприймає як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовані вищенаведеними доказами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 12 вересня 2016 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 12 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили але не більш ніж до 21 липня 2017 року.

Речові докази телефон «Леново S858t» - повернути власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 352,40 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1