Справа №127/3339/17
Провадження №1-кп/127/693/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008199 від 12.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Пластун, Тернейського району Приморського краю, одруженого, офіційно працюючого на посаді водія ТОВ «Ясенсвіт», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2002 р.н., ОСОБА_10 2014 р.н,, паспорт НОМЕР_1 , виданий 13.07.2001 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 11.10.2016 року приблизно о 11:10 годині, перебуваючи на проїжджій частині навпроти входу в магазин «На замості», за адресою: м. Вінниця, вул. С.Зулінського, 39А, під час суперечки із раніше незнайомим йому ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно наніс удари руками в область голови останнього, від чого ОСОБА_11 впав на асфальт. В подальшому, коли ОСОБА_11 підвівся та намагався продовжити розмову, ОСОБА_5 , продовжив свої злочинні дії - підійшов до потерпілого та наніс удар кулаком правої руки в обличчя останнього.
Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді: забитої рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, слизової правої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1619 від 12.10.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що він працює експедитором та 11.10.2016 року їхав автомобілем по головній полосі руху, а потерпілий виїхав з другорядної дороги, він його об`їхав та поїхав до магазину. Біля магазину до нього під`їхав потерпілий та почав бити його автомобіль. Він відчинив двері, а потерпілий смикнув їх. Він хотів все пояснити, але той не слухав, хапав його, поводив себе агресивно, тягнув з салону автомобіля, тримаючи за светр. У відповідь на його поведінку він відштовхував потерпілого долонями та розвернувшись в автомобіль, потерпілий залишався біля автомобіля. Після чого він поїхав далі по маршруту. Під час зупинки біля магазину між їхніми автомобілями була відстань біля 3 метрів. Пізніше на центральному ринку до нього підходили 2 чоловіки та вимагали 10 000 гривень, та залякували його.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, його вина доводиться показаннями потерпілого, свідків, іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що він рухався автомобілем по вулиці Тарногродського, на зустріч йому виїхав автомобіль Газель, однак він уникнув зіткнення. Він проїхав за ОСОБА_12 до магазину на ГПЗ, щоб з`ясувати чи водій не п`яний. Він підійшов до кабіни водія Газелі. Водій хотів вдарити його ногами з салону автомобіля. А коли обвинувачений вийшов з автомобіля то вдарив його рукою в обличчя в губу справа, а потім наніс ще декілька ударів. Водій Газелі поводився агресивно. Від його ударів він відходив задом та отримав удари, після чого впав біля своєї машини. Обвинувачений щось кричав та пішов і сів автомобіль. Коли з магазину вийшов експедитор , то теж сів до автомобіля і вони поїхали. А він викликав поліцію, подзвонив сину та поїхав в лікарню. Він особисто п`яним не був. Він просив сина поспілкуватися з обвинуваченим щодо відшкодування завданої шкоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 11.10.2016 року йому зателефонував батько ОСОБА_11 близько обіду та повідомив, що його побив незнайомий чоловік по вул.. Тарногродського. Він під`їхав до батька до магазину «На Замості» та вони викликали поліцію. У батька було обличчя в крові в районі губи. Зі слів батька його побив невідомий чоловік. Працівники поліції на місці пояснень у батька не відбирали, порадили звернутися у відділок. Він відвіз батька в травмпункт 2 лікарні, після чого його батько звернувся до поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він бачив водія сірого автомобіля, припаркованого біля Газелі біля магазину «На Замості» по вул.. Зулінського. Той підійшов постукав в скло автомобіля, але водій не виходив. Водій Газелі спочатку намагався завдати ударів ногами із салону автомобіля, а потім вийшов та завдав 2-3 удари в обличчя і в область грудей кулаком. після чого потерпілий оперся на автомобіль, а потім водій вдарив ще раз і потерпілий впав. Обвинувачений щось кричав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює експедитором на ТОВ Ясен разом із Чуркіним їхав у автомобілі по головній полосі. На зустріч виїхав автомобіль з порушенням правил дорожнього руху. Водій його об`їхав та поїхав по маршруту до магазину, де вони зупинилися та він вийшов з товаром в магазин. Коли він повертався за накладною в автомобіль, то чув, що ОСОБА_15 з кимось розмовляв. Коли він вдруге повернувся з магазину, то сів в автомобіль та поїхав, бійки він не бачив.

Окрім показань потерпілого, свідка, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доводиться також іншими доказами зібраними в справі та всебічно й повно дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0008199 (т.1 а.с.48);
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 11..10.2016 року (т. 1 а.с. 49);
- даними висновку судово-медчиної екпертизи № 16.19 від 12.10.2016 року , відповідно до якої у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження забиті рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, слизової правої щоки. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 11.10.2016 року (т.1 а.с.50);
- даними протоколу огляду предмету - DVD диску VIDEO0049.mp4( т. 1 а.с. 60-61).
- даними оглянутого в судовому засіданні відеозапису камер спостереження.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, показання потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд дійшов такого висновку, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 , 11.10.2016 року приблизно о 11:10 годині, перебуваючи на проїжджій частині навпроти входу в магазин «На замості», за адресою: м. Вінниця, вул. С.Зулінського, 39А, під час суперечки із раніше незнайомим йому ОСОБА_11 , умисно наніс удари руками в область голови останнього, від чого ОСОБА_11 впав на асфальт. В подальшому, коли ОСОБА_11 підвівся, ОСОБА_15 підійшов до потерпілого та наніс удар кулаком правої руки в обличчя останнього, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: забиті рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, слизової правої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1619 від 12.10.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , які узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженим в судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи та відеозаписом з камер спостереження.

Зокрема свідок ОСОБА_13 бачив як ОСОБА_15 наносив удари потерпілому ОСОБА_16 , а саме2-3 удари в обличчя та удар в область грудей. Нанесення ударів супроводжувався криками.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_14 хоча не були очевидцями події, однак ОСОБА_7 приїхав на місце події, коли йому зателефонував батько та повідомив, що його побили, і по приїзді на місце він побачив у батька обличчя в крові, а свідок ОСОБА_17 будучи колегою ОСОБА_18 не був присутнім в автомобілі під час конфлікту, а по робочій необхідності виходив з автомобіля до магазину, тому бійки не бачив.

Суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в частині того, що потерпілий ОСОБА_19 поводячись агресивно, викликав у нього реакцію захисту та він відштовхнув потерпілого долонями, що спростовується дослідженим відеозаписом на якому видно механізм завдання ударів в область обличчя потерпілого, а тому суд розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне та намаганням виправдати свої дії та висвітлити їх у вигідному для себе світлі.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який має на утриманні неповнолітніх дітей (т.1 а.с.52-53), в силу ст.89 КК України раніше не судимий (т.1 а.с.54), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.56-57), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.58).

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 завданої матеріальної шкоди заявленої на суму 2900 грн., суд вважає в цій частині позовні вимоги не обґрунтованими та не підтвердженими. Так як потерпілий у своїй позовні заяві та в ході судового розгляду не надав будь яких доказів понесених матеріальних збитків.
В такому разі позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, а в частині моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає їх завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 3000 грн. Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на душевних стражданнях, які позивач зазначив внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та порушення нормальних життєвих зв`язків, ділової репутації, водночас судом враховано й матеріальний стан обвинуваченого, який працює водієм та має на утриманні 2 неповнолітніх дітей.

Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

Надані потерпілим та представником потерпілого на підтвердження понесених витрат на правову допомогу: квитанція № 182 від 17.11.2016 року (а.с. 9-10), є наявним доказом, а тому з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст.100,126-128, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1177 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 3000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 10 000 гривень витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази в кримінальному провадженні №0008199:

- DVD-R диск, з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «На Замості» - залишити в матерілах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: