Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 334/2042/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/376/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 10 квітня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2017 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за наступних обставин.

28.03.2017, приблизно о 19 год. 40 хв., знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рельєфна, б. 16, зробив замовлення у службі таксі «Любимое» на адресу: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 216.

28.03.2017, приблизно о 20 год. 02 хв. ОСОБА_8 , взявши з собою підготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ніж, вийшов з під`їзду № 3 будинку № 16 по вулиці Рельєфна в місті Запоріжжя та направився до автомобіля марки «ЗАЗ 110307», д.н. НОМЕР_1 , який прибув на виклик. Підійшовши до вищевказаного автомобіля, ОСОБА_8 спровокував словесний конфлікт з водієм автомобіля ОСОБА_10 , в ході якого сів до салону автомобіля, який через деякий час почав рух на замовлену адресу.

Під час руху автомобіля, не припиняючи конфлікт з ОСОБА_10 , а навпаки висловлюючись в адресу останнього грубою нецензурною лайкою та погрожуючи йому фізичною розправою, ОСОБА_8 дістав з наявної у нього сумки ніж, за допомогою якого продовжив погрожувати ОСОБА_10 фізичною розправою, в тому числі й спричиненням тілесних ушкоджень. В свою чергу потерпілий ОСОБА_10 сприйняв погрозу ОСОБА_8 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Далі ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, рухаючись на своєму автомобілю по вул. Рельєфна в м. Запоріжжя, з метою припинити злочинні дії підозрюваного та отримати допомогу здійснив зупинку транспорту на АЗС «ЗОГ», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рельєфна, 1-А, після чого вийшов із салону, та направився до диспетчера вказаної АЗС.

Тим часом ОСОБА_8 , розуміючи, що воля потерпілого повністю подавлена внаслідок застосування до нього протиправних дій, в момент коли ОСОБА_10 відчиняв водійські дверці, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Леново А319» вартістю 1800 гривень, який знаходився біля панелі приладів автомобіля марки «ЗАЗ 110307», та який належить ОСОБА_10 .

Далі ОСОБА_8 , розуміючи, що на даному етапі він має реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, з метою швидкого залишення місця вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи що може бути затриманим на місці вчинення правопорушення, утримуючи при собі раніше викрадений мобільний телефон, повідомив ОСОБА_10 , що йому необхідно вийти в магазин, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та направився в напрямку проспекту Соборного в м. Запоріжжя, де через деякий час був затриманий співробітниками поліції.

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.

Дії ОСОБА_8 слідством кваліфікуються як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування такого насильства (розбій).

28 березня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за №0001426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
28 березня 2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29 березня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
30 березня 2017 року слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187КК України, в обґрунтування якого послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до вказаної особи більш м`якого запобіжного заходу.
Відмовляючи у обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з 19-00 години по 07-00 годину, слідчий суддя прийшов до висновку про недостатність доказів, які б підтверджували, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що самим підозрюваним та його адвокатом надані суду обґрунтовані докази, які дають підстави вважати, що до ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 181 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на необґрунтованість ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту дослідження матеріалів кримінального провадження та ненадання належної оцінки діям підозрюваного, зазначає про невідповідність обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, оскільки вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким, вчинено за обтяжуючих обставин та відрізняється своєю зухвалістю та суспільною небезпечністю. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, позицію підозрюваного та його захисника щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення та обрання найсуворішого запобіжного заходу, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.
У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги та, оскільки висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри сторонами не оспорюються вони не перевіряються апеляційною інстанцією.
Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.
Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого та, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що доводи прокурора про існування ризиків необхідних для застосування що до підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне джерело доходу, має стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом 3 групи, що вірно враховано слідчим суддею при винесені оскаржуваного рішення.
Підозрюваний як до ініціювання застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і після обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з`являвся на виклики слідчого, а в подальшому і на виклики суду, що засвідчує відсутність ризику переховування.
Згідно повідомлення прокурора, відомостей, що ОСОБА_8 ухиляється від явки до правоохоронного органу і від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту відсутні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України таусталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4