Справа №485/1092/16-к 11.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року м.Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Провадження № 11-кп/784/84/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
В провадженні апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про призначення повторної судово-медичної експертизи для встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень завданих потерпілому ОСОБА_12 .
На обґрунтування даного клопотання, посилається на те, що судово-медичні експертизи в рамках даного кримінального провадження проведені з грубим порушенням норм КПК, інструкції про призначення та проведення судових і експертних досліджень, науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, Закону України «Про судову експертизу», а тому є неналежними доказами. Звертає увагу, що в ході апеляційного розгляду обвинувачений повторно зазначив, що намагався захиститись від несподіваних дій потерпілого ОСОБА_12 , що призвело до падіння останнього та неочікуваного отримання ним черепно-мозкової травми. Стверджує, що в ході проведення експертиз, так і не було вирішено важливі питання, а саме:
-ознаки якого ступеня тяжкості мають окреме кожне із виявлених тілесних ушкоджень;
-у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли утворитися кожне з виявлених ушкоджень;
-які властивості мав травмуючий чинник (предмет);
-чи могли виявлені ушкодження утворитися в результаті дії одного чинника предмета;
-якими були місце та напрямок дії травмуючої сили на тіло потерпілого;
-якою є кількість травмуючих дій та послідовність заподіяння ушкоджень.
Вказує, що експертами, в порушення вимог закону, не було проведено обстеження одягу, в який був одягнений потерпілий ОСОБА_12 під час сутички з ОСОБА_6 .
Вважає, що суперечності, що містяться у висновках експертиз призводять до невірного тлумачення події вчинення кримінального правопорушення та свідчать про те, що ОСОБА_6 одним ударом завдав ушкодження на всьому обличчі потерпілого ОСОБА_12 , і всі виявлені ушкодження, тобто і синці на очах, і пошкодження нижньої губи, за ступенем тяжкості, несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При цьому, на нижній губі експертом ОСОБА_13 виявлено три рани продовгуватої форми, з нерівними осадженими краями, кінці іх відносно гострі, рани довжиною 1 см та 1,5 см, які, з огляду на висновок експерта, слід вважати також є результатом удару руки (долоні). Водночас, апелянт стверджує, що згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 і свідків, потерпілий ОСОБА_12 після падіння на поверхню дороги декілька разів намагався підвестись самостійно, в результаті чого відбувався неодноразовий контакт голови ОСОБА_12 з поверхнею дороги.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали дане клопотання в повному обсязі; думку прокурора та його представника потерпілого, які заперечували проти задоволення даного клопотання; дослідивши наявні в матеріалах провадження висновки СМЕ та допитавши експертів ОСОБА_14 , ОСОБА_13 апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 з наступних підстав.
Як слідує з висновку експерта № 97 від 30.06.2016 року за результатами експертизи ОСОБА_12 та його медичних документів (історія хвороби) (т. 1 а.с. 111-112), у потерпілого ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження забійна рана на нижній губі зліва, синець в ділянці лівого ока, обширна підшкірна гематома та садно в потиличній ділянці голови, а саме в ділянці потиличного бугра, закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню та крововиливу під м`які мозкові оболонки. По критерію небезпеки для життя черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Ступінь тяжкості інших тілесних ушкоджень окремо не розцінюється, оскільки вони можуть бути місцем прикладення сили, яка спричинила тяжкі тілесні ушкодження. Розміри та характеристика гематоми в потиличній ділянці голови є характерними для дії травмую чого предмета з переважаючою контактуючою поверхнею, тому не виключено, що вище вказана черепно-мозкова травма могла утворитися в результаті падіння з прискоренням, тобто від удару в область обличчя з послідуючим падінням з послідуючим ударом потиличною частиною голови об травмуючи поверхню чи предмет. Враховуючи характеристики (розміри та локалізацію) тілесних ушкоджень на обличчі, не виключено, що рана на губі та синець в ділянці лівого ока могли утворитись від одного удару долонею руки. Саме так і було сформульовано пред`явлене та визнане судом першої інстанції доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 щодо механізму завдання одного удару долонею правої руки в область обличчя потерпілого, від чого останній впав на асфальтне покриття дороги та вдарився потиличною ділянкою голови.
Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 1873 (т. 1 а.с. 139-141), смерть потерпілого наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдурального, субарахнаідальних крововиливів, забою головного мозку, ускладнену набряком та набуханням головного мозку, набряком легень. Крім того, на трупі виявлені тілесні пошкодження: рани та синець на нижній губі ліворуч; крововилив в слизову оболонку зі сторони порожнини роту в проекції нижньої губи та підборіддя зліва; крововилив в м`які покрови голови в потиличній області ліворуч; субарахноідальний крововилив по всій поверхні головного мозку інтенсивністю забарвлення в лобних долях з переходом на базальну поверхню; осередки забою на базальній поверхні лобних та правої скроневої долі; субдуральний крововилив з накладення згортків крові на твердій оболонці лобній області. Всі вище вказані тілесні пошкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів та утворилися від дії тупих твердих предметів одночасно, не виключено в строк, як вказано в постанові, тобто 29.06.2016 року.
Також експертом зазначено, що локалізація та механізм утворення тілесних пошкоджень в області голови, а саме: рани та синець на нижній губі ліворуч, крововилив в слизову оболонку зі сторони порожнини роту в проект, нижньої губи та підборіддя зліва, крововилив в м`які покрови голови в потиличній області ліворуч, субарахноідальний крововилив по всій поверхні головного мозку з інтенсивністю забарвлення в лобних долях з переходом на базальну поверхню осередки забою на базальній поверхні лобних та правої скроневої долі, субдуральний крововилив на твердій оболонці в лобній області можуть свідчити про те, що дані пошкодження утворилися в результаті удару в область обличчя тупим твердим предметом, не виключено рукою, з послідуючим ударом потиличною області голови о тверде покриття землі. За ступенем тяжкості пошкодження в області голови несуть ознаки тяжких тілесних пошкоджень, які привели до смерті потерпілого.
В судовому засіданні апеляційного суду експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 повністю підтвердили зазначені висновки експертиз та зазначили, що наданих їм для дослідження документів та об`єктів, а саме трупу потерпілого було достатньо для дачі висновків.
Тобто, аналіз наведених вище експертних висновків, з урахуванням пояснень експертів в судовому засіданні апеляційного суду, свідчить про те, що черепно-мозкова травма, що призвела до смерті потерпілого, могла утворитися саме в результаті падіння з прискоренням, тобто від удару в область обличчя з послідуючим падінням та з послідуючим ударом потиличною частиною голови об травмуючу поверхню чи предмет та її спричинення не виключено 29.06.2016 року.
За наявності достатніх даних для визначення локалізації та механізму завдання потерпілому тілесних ушкоджень, посилання захисника на те, що експертами не було проведено огляду одежі потерпілого задля дачі повних та всебічних висновків, є безпідставними та це не вплинуло на результати досліджень, що мають значення для розгляду провадження по суті.
Згідно з положеннями ч.ч. 3, 4,7 ст. 69 КПК України, експерт має право, крім іншого, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження; заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних з проведенням експертизи; бути присутнім під час вчинення процесуальних дій, що стосуються предметів та об`єктів дослідження.
Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків.
У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення експерт невідкладно заявляє клопотання особі, яка призначила експертизу, чи суду, що доручив її проведення, щодо його уточнення або повідомляє про неможливість проведення експертизи за поставленим запитанням або без залучення інших осіб.
Згідно з п.3.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затв. наказом № 53/5 від 08.10.1998 року), до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів, тощо).
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час виготовлення висновків експертиз експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не ставили питання про необхідність ознайомлення з матеріалами провадження, надання їм додаткових матеріалів чи зразків. До того ж, посилання захисника на те, що експерту ОСОБА_13 при проведенні дослідження трупу не було надано відповідних письмових матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на нормах закону, і експерт, в даному випадку, за відсутністю потреби, не скористалася своїм правом витребування матеріалів провадження, про що вона й зазначила в судовому засіданні апеляційного суду.
В клопотанні захисник ОСОБА_4 просить призначити повторну судово-медичну експертизу, в ході якої дослідити ті самі об`єкти і фактично вирішити ті самі питання, на які були дані відповіді при проведенні первинної (попередніх) експертиз.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для призначення повторної судово-медичної експертизи.
Керуючись ст.ст. 69, 350, 405 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення повторної судово-медичної експертизи.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3