Справа № 405/2637/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадження внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 25.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та угоду про визнання винуватості, укладену 17.05.2017 року між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом, за наступних обставин.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проходячи військову службу на посаді заступника командира розвідувальної групи 1-ї групи спеціального призначення 11-ї роти спеціального призначення 4-го загону спеціального призначення, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV,ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним для проходження військової служби, 14 серпня 2016 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до вказаної військової частини та незаконно, в умовах особливого періоду, перебував поза її межами до 17 травня 2017 року, проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом в умовах особливого періоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні вину визнав повністю та пояснив, що він проходить військову службу за контрактом. В період з 14 серпня 2016 року він дійсно не з`явився до військової частини без поважних причин до 17 травня 2017 року. У вчиненому розкаюється.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом.

17.05.2017 року між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України. З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, приймав безпосередньо участь в антитерористичній операції, має на утриманні неповнолітню дитину 2015 року народження за місцем проживання характеризується позитивно, наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, сторони узгодили, що покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України можливо призначити із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Міра покарання узгоджена сторонами з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного та встановлення наявність підстав для переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме: у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 17.05.2017року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 472-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17.05.2017 року про визнання винуватості укладену між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 /одинадцять тисяч девятсот/ гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1