1Справа № 335/5860/17 1-кс/335/3962/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ Російської Федерації, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, пенсіонер, який працює в ТОВ „ЕЛІЗ на посаді завідувача господарства, інваліда другої групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2017 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля центрального парку культури та відпочинку «Дубовий гай» в м. Запоріжжя, нехтуючи ст. 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого ст. 33 Конституції України права на посягання життя та здоров`я іншої особи, заздалегідь домовившись з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про спільне скоєння злочину відносно ОСОБА_10 , та розподіливши між собою ролі, сіли до автомобіля марки Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та направилися до с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, з метою відшукання та викрадення ОСОБА_10 .
Того ж дня, приблизно о 15 годин 30 хвилин, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з хуліганських мотивів, знаходячись між 2 та 3 під`їздами, розташованими у б. АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_10 , усупереч волі потерпілого, супроводжуючи свої дії погрозами життю та здоров`ю останнього та нецензурною лайкою, помістили ОСОБА_10 до салону автомобіля марки Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та направилися у напрямку вул. Космічної у м. Запоріжжі, тим самим вчинивши активні дії, спрямовані на викрадення людини.
Приблизно о 16 годині 10 хвилин 07.02.2017 року, під час прямування до м. Запоріжжя, автомобіль марки Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений на стаціонарному посту служби № 1 «Запоріжжя-Південь» по вул. Оріхівське шосе у м. Запоріжжі, працівниками поліції, в якому знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та потерпілий ОСОБА_10 , якого незаконно позбавили волі, а в подальшому було визволено працівниками поліції.
При цьому, ОСОБА_5 надав свій автомобіль Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 для поїздки в с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, з метою відшукання та викрадення ОСОБА_10 . Прибувши в зазначене місце ОСОБА_8 дочекавшись того моменту, доки ОСОБА_10 підійде до автомобіля Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вийшов з правих передніх пасажирських дверей вказаного автомобіля та відкривши праві задні пасажирські двері, шляхом обману під приводом розмови, підвів до зазначених правих задніх пасажирських дверей автомобіля та за допомогою фізичної сили, усупереч волі потерпілого насильно почав заштовхувати останнього в салон вказаного автомобіля. В цей момент ОСОБА_9 , який знаходився на задньому сидінні зазначеного автомобіля схопив обома руками ліву руку ОСОБА_10 та за допомогою фізичної сили, усупереч волі потерпілого затягнув його в салон вказаного автомобіля. Після того, як ОСОБА_10 опинився в салоні автомобіля ОСОБА_7 вийшов з задніх лівих пасажирських дверей та обійшовши вказаний автомобіль з задньої сторони, сів в автомобіль з правої задньої пасажирської двері. Таким чином, потерпілий ОСОБА_10 опинився по середині заднього пасажирського сидіння, між ОСОБА_9 , з лівої сторони та ОСОБА_7 , з правої сторони, тим самим був позбавлений можливості вільно залишити салон вказаного автомобіля. Після чого ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 завів вказаний автомобіль та керуючи ним, направився в сторону м. Запоріжжя. По шляху прямування в м. Запоріжжя, ОСОБА_8 відібрав у потерпілого мобільний телефон, який в подальшому вимкнув, тим самим позбавив можливості ОСОБА_10 отримувати телефонні дзвінки від близьких родичів або зателефонувати до правоохоронних органів, близьким родичам, а ОСОБА_9 в свою чергу, за допомогою фізичної сили, правою рукою схопив потерпілого за шию і тримав останнього приблизно хвилину, після чого відпустив, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_10 душевного хвилювання.
15.05.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого або свідків та інших учасників досудового розслідування, беручи до уваги, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернулася до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри, вважають недоведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено слідчим у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, в ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником надано докази про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням яких слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до суду для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу та не ухилявся від явки за викликом до суду.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вирішуючи питання про запобіжний захід, який слід застосувати до підозрюваного, слідчий суддя, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що передбачено за вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, пенсіонер, має постійне місце роботи, є інвалідом другої групи, раніше не засуджений.
Враховуючи наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який у відповідності до ч. 1 ст. 179 КПК України, полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора або суд.
Покладення інших обов`язків слідчий суддя вважає недоцільним, оскільки, на переконання слідчого судді застосування запобіжного заходу у вигляд особистого зобов`язання та покладення перелічених обов`язків забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання процесуальних рішень.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 15.07.2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 15.07.2017 року, а саме:
1). Прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2). Повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1