Справа № 171/363/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001183 від 27 вересня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 29 березня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання два роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.05.2004 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України, призначено покарання 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 27.11.2006 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.296 ч. 1 КК України, призначено покарання 2 роки обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 24.12.2007 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 1 КК України, призначено покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно до відбування 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 19.03.2008 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 1, 289 ч. 2, 70 КК України, призначено покарання 6 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч. 4 КК України остаточно до відбування 6 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 12.06.2014 року в зв`язку з відбуттям покарання; 10.03.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч. 2 КК України, призначено покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 10.03.2015 року; 29 березня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року остаточно до відбування 3 роки позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, повторно, 24 вересня 2016 року приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, спільно прийшли до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб спільно через незачинені двері проникли в приміщення квартири АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_8 , де при вході в кімнату їх зустріла ОСОБА_8 . Після цього, згідно розподілу ролей ОСОБА_7 з метою пригнічення волі до спротиву потерпілої ОСОБА_8 , діючи відкрито, умисно, із корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців навкруги лівого ока; на лівій бічній поверхні підборіддя; в місці проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч; садна на переніссі; на лівій щоці; три на передній поверхні підборіддя по центру. Внаслідок отримання ударів потерпіла ОСОБА_8 впала на підлогу. В цей час свідок ОСОБА_9 намагаючись припинити злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почав висловлювати до ОСОБА_7 прохання про припинення злочинних дій, але ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою пригнічення волі до спротиву свідка ОСОБА_9 , діючи відкрито, умисно, із корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я свідка, наніс численні удари кулаками рук в обличчя ОСОБА_9 від чого останній впав на крісло.

Після пригнічення волі до спротиву потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, спільно, діючи відкрито, умисно, із корисливих мотивів, відкрито викрали телевізор марки «JVC AV-2105 EE» вартістю 1250 гривень, який згідно розподілу ролей взяв із собою ОСОБА_7 , TV тюнер марки «4100C» вартістю 521 гривень та ДВД - програвач марки «Samsung P350 K XEV» вартістю 250 гривень, які згідно розподілу ролей взяла із собою ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2021 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, визнала повністю, підтвердила, що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, від дачі показань відмовилася. У вчиненому щиро кається.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив, що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, від дачі показань відмовився. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає, що вину обвинуваченої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведено.
Умисні дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я відносно потерпілої, поєднане із проникненням у житло.

Умисні дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я відносно потерпілої, поєднане із проникненням у житло.

При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченою злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченої, яка вину визнала повністю, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.56 -матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.54-55 - матеріали КП), те, що вона раніше вчинила кримінальне правопорушення, враховує, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані потерпілій, думку представника потерпілої щодо покарання обвинуваченої.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_6 положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на неї обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
При призначенні ОСОБА_7 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.77 -матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.75-76 - матеріали КП), те, що він раніше судимий (а.с.78 - матеріали КП), враховує, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані потерпілій, думку представника потерпілої щодо покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Процесуальні витрати за проведення експертизи, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року у виді позбавлення волі строком на два роки, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Покласти на ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_6 - особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком з покаранням, призначеним вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, в тому числі і за попереднім вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 січня 2017 року по день набранням даним вироком законної сили, на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 по даному провадженню не обирати, оскільки він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Апостолівського районного суду від 29 березня 2017 року.
Речові докази по кримінальному провадженню: телевізор марки «JVC AV-2105 EE», TV тюнер марки «4100C», ДВД - програвач марки «Samsung P350 K XEV», які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути їй за належністю.

Стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у справі в сумі 180 грн. з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порівно з кожного по 90 грн.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1