ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6742/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не розгляді його клопотання від 21 квітня 2017 року, -

встановив:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 із указаною скаргою.

В поданій скарзі ОСОБА_3 просить суд зобов`язати посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області задовольнити заявлені раніше ним клопотання.

В якості доводів скарги заявник вказує на те, що 10 лютого 2017 року ним, на підставі договороу про надання правової допомоги, укладеного між ним та ОСОБА_4 , до прокуратури Дніпропетровської області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_4 .

В заяві про вчинення кримінального правопорушення фактично викладені обставини вчинення у складі злочинної організації у складі членів наглядової ради ВАТ «Холдінг Компанія «Інтермет» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Проте посадові особи прокуратури Дніпропетровської області всупереч вимогам закону, зокрема ст. 214 КПК України, не здійснили реєстрації відомостей викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення до системи ЄРДР.

06 квітня 2017 року слідчім суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська встановлено цей факт та винесено ухвалу у справі № 201/4422/17, якою зобов`язано уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості викладені у заяві до системи ЕРДР виконавши вимоги ст. 214 КПК України, та повідомити заявника про це у передбачений законом спосіб.

21 квітня 2017 року заявником було подано клопотання у кримінальному провадженні про вчинення слідчих дій (розшукових дій) в порядку передбаченому ст.ст. 55, 56, 60 КПК України.

Як зазначає заявник, подане ним клопотання, в порушення вимог ст. 220 КПК України, прокуратурою Дніпропетровської області не розглянуто, у зв`язку з чим останній і звернувся до суду з даною скаргою.

Заявник у судові засідання, що призначалися на 02 серпня 2017 року та 09 серпня 2017 року, двічі поспіль не з`явився, про дату, час та місце слухання справи кожного разу судом повідомлявся належним чином у спосіб указаний скаржником, докази чого містяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звернувся.

Уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за її відсутності.
Враховуючи строки розгляду скарг слідчим суддею, визначені ч. 2 ст. 306 КПК України, належне сповіщення заявника про слухання справи судом, відсутність будь-яких клопотань про відкладення судового засідання, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників процесу, за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Суд, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 лютого 2017 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 206-2, ст. 223-1, ч. 3 ст. 362-3, ч. 2 ст. 366 КК України, яка була прийнята, згідно поштового повідомлення, уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області 27 лютого 2017 року.

06 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було зобов`язано уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виконати вимоги статті 214 КПК України за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 10 лютого 2017 року про вчинення кримінального правопорушення, належним чином повідомивши заявника про розгляд цієї заяви.

Відповідно статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В поданій до суду скарзі заявник зазначає, що 21 квітня 2017 року ним було подано до прокуратури Дніпропетровської області клопотання у кримінальному провадженні про вчинення слідчих дій (розшукових дій) в порядку передбаченому ст.ст. 55, 56, 60 КПК України, однак останнє, в порушення вимог ст. 220 КПК України, прокуратурою Дніпропетровської області не розглянуто, у зв`язку з чим ОСОБА_3 і звернувся до суду з даною скаргою.

Проте, заявником, в обґрунтування своєї правової позиції, не було надано суду копії клопотання, яке, за твердженнями заявника, він подав до прокуратури Дніпропетровської області 21 квітня 2017 року, зокрема, з відміткою про вручення або інших доказів, що могли б підтвердити взагалі факт існування такого клопотання та звернення з ним до прокуратури. Більш того, адвокат ОСОБА_3 не звернувся до суду з клопотанням про витребування таких доказів від прокуратури області, у разі неможливості їх надання самостійно.

Відмовляючи у задоволенні даної скарги судом також прийнято до уваги те, що заявник звернувся до суду з даною скаргою поза межами строків, встановлених на оскарження рішень, дій або бездіяльності прокурора та визначених ст. ст. 220, 304 КПК України та які відновити останній не просив.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 220, 303, 306, 307, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не розгляді його клопотання від 21 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1