№ 335/518/17
пр. № 1-кп/336/143/2017
УХВАЛА
Іменем України
21 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вільнянськ Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробування строком на 2 роки, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з обвинувальним актом.

Ухвалою суду від 21.02.2017 року кримінальне провадження призначено до розгляду.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 терміном на 60 днів, вказуючи, що на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли, оскільки обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що існування ризиків прокурором не доведено, підстав вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду немає, оскільки він не заперечує вину у скоєнні злочину, має постійне місце проживання, неофіційно працює.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного злочину.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2017 року за ст. 186 ч. 3 КК України.

Згодом дії ОСОБА_4 були перекваліфіковані на ст. 185 ч. 3 КК України.

При цьому ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину через короткий проміжок часу після ухвалення щодо нього вироку та в період терміну випробування за попереднім вироком суду, мешкає у іншій області, офіційно не працює, не одружений, не має рухомого чи нерухомого майна значної вартості.
Документів на підтвердження того, що ОСОБА_4 має мати, яка є інвалідом 2 групи, суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 не пов`язаний міцними соціальними зв`язками, не працює, не має самостійного доходу, тож не виключено і переховування його від правосуддя.

Санкція статті 185 ч. 3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Зважаючи на думку потерпілого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, скоєння інших злочинів, тож є підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з часу постановлення ухвали, враховуючи відповідні роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

При цьому, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_4 змінена на ст. 185 ч. 3 КК України, суд також вважає необхідним визначити розмір застави, яка може бути внесена в межах розмірів, визначених ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. 315 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 квітня 20172017 року включно.

Визначити заставу у сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим застави покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі с. Тургенєвка Синельниковського району Дніпровської області без дозволу суду; письмово повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала діє до 22 квітня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

21.02.17