Справа № 379/848/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
потерпілої: ОСОБА_7 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000076 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України , -
ВСТАНОВИВ:

28.02.2017 року приблизно о 15 год. 10 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним, згідно з висновком інженерно-технічної експертизи № 482ат від 27.03.2017 року, автомобілем марки «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони вул. Софіївська рухався по вул. Мудрого Ярослава в бік нерегульованого перехрестя з вул. Володимира Великого м. Тараща Київської області.
На вказаному перехресті доріг, водій автомобіля «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повернув праворуч та наблизився до пішохідного переходу, який позначений з обох боків дороги дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року (далі ПДР), а на проїзній частині з дорожньою розміткою «зебра» в цей час пішохід ОСОБА_7 справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля розпочала перетинати проїжджу частину вул. Володимира Великого.
Водночас ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.3 (б) ПДР, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що при зміні напрямку свого руху він не створює перешкод для пішоходів, а також в порушення вимог п. 16.2 ПДР, згідно з яким «на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину дороги, на яку він повернув, і правою передньою боковою частиною автомобіля «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18 Д від 31.03.2017 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, синця в області лівої підколінної ямки, садна на лівій голені, перелом лівої променевої кістки, що утворилися від дії тупого предмету та могли виникнути під час ДТП при наїзді на пішохода. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому променевої кістки, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я понад 21 день.
Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 (б), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді отримання потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
По справі цивільний позов потерпілим не заявлено.
Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, і показав, що він 28.02.2017 року приблизно о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони вул. Софіївська рухався по вул. Мудрого Ярослава в бік нерегульованого перехрестя з вул. Володимира Великого м. Тараща Київської області. На вказаному перехресті доріг, він повернув праворуч та наблизився до пішохідного переходу, який позначений з обох боків дороги дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху, а на проїзній частині з дорожньою розміткою «зебра». В цей час потерпіла справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля розпочала переходити проїжджу частину вул. Володимира Великого. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу він не надав перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину дороги, на яку він повернув, і скоріш за все, відволікши свою увагу від вказаного пішохідного переходу, подивившись чи зліва по вул. Володимира Великого не рухаються інші транспортні засоби, він правою передньою боковою частиною автомобіля «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , зачепив потерпілу ОСОБА_7 , внаслідок чого вона упала та отримала тілесні ушкодження. Він щиро розкаюється в скоєному та просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого злочину, його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, що він раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, беручи до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, який викладений у досудовій доповіді, позицію прокурора та потерпілої ОСОБА_7 щодо обрання обвинуваченому покарання, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 гривень) без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати суд покладає на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд , -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять гривень) 52 копійки.
Зняти арешт із автомобіля «Фольксваген Гольф», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспорту Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області та із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження та повернути вказані речові докази ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________