1Справа № 335/6360/15-к 1-кп/335/18/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002274 від 18.05.2015 року, № 0001524 від 04.05.2016 року, № 0003021 від 01.07.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.06.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня- технічна, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрований АДРЕСА_2 мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст.89 КК України,

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 травня 2015 року о 09-46 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 підійшли до вхідних дверей туристичної компанії ТОВ «Бізнес Візіт», а саме ОСОБА_5 підійшов з правої сторони вхідних дверей фірми, а ОСОБА_6 з лівої сторони вхідних дверей фірми. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одночасно підтягнулись до карнизу, який знаходився над дверима, по стінці будинку та руками відірвали звідти по одному прожектору «LED 10W 220V Ip65 Premium Class». Далі відірвавши дані прожектори ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спустилися до низу та попрямували в бік пр. Леніна в м. Запоріжжя. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду ТОВ «Бізнес Візіт» на суму 171 гривні 33 копійок.

24 травня 2015 року приблизно о 18-44 годині, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вступивши в попередню змову з ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №1 по пр. Маяковського в м. Запоріжжя підійшли до вхідних дверей відділення банку «Альфа Банк», де ОСОБА_5 став з лівої сторони дверей даного банку при цьому скріпив долоні рук разом та опустив їх до низу, а ОСОБА_6 в цей час обома руками став на долоні ОСОБА_5 та піднявся до карнизу, який знаходиться над вхідними дверима банку. Далі ОСОБА_6 схопив обома руками світлодіодний прожектор та почав виривати його з його штатного місця. Після цього, відірвавши даний прожектор ОСОБА_6 спустився донизу та разом з ОСОБА_5 попрямували в бік пр. Леніна в м. Запоріжжя. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Альфа Банк» на суму 1870 гривень.

04 травня 2016 року о 12 годині 54 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля офісу, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.Фортечна, буд.57, шляхом вільного доступу, з фасаду вищевказаного будинку таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Сігейтер», а саме відеокамеру марки «VL 8409D - 9022» в корпусі сірого кольору, вартістю 964 гривні 54 копійки без урахування ПДВ, чим спричинив ТОВ «Сігейтер» матеріальну шкоду на вказану суму.

01 липня 2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в торговому залі супермаркету «Апельмон», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, будинку № 16, викрав камеру «Partizan HQ7», що належали потерпілому фізичній особі - підприємцю ОСОБА_9 . Під час виходу ОСОБА_6 з приміщення його злочинні дії були помічені працівниками вказаного магазину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали гукати останнього. ОСОБА_6 , не реагуючи на вигуки співробітників вказаного магазину, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 811 гривень.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у судовому засіданні 17.05.2017 року зазначав, що винним себе не визнає, оскільки він непричетний до цих злочинів, прожектори він не крав. Був біля зупинки зустрівся з ОСОБА_6 , вони пили пиво, коли під`їхала поліція та їх затримали. На відео зображено не його, а свідки кажуть неправду.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні 17.05.2017 року вину у вчинені крадіжок визнав, розкаявся та зазначив, що за усіма інкримінованими йому епізодами він визнає свою вину, однак грабежу у супермаркеті «Апельмон» не вчиняв, то була крадіжка. Надав пояснення, щодо ТОВ «Сігейтер», то дійсно він проходив повз даної будівлі, побачив, камеру та йому здалося, що вона не працює, він вирішив її вкрасти, зірвав відеокамеру, та побіг, потім його наздогнали працівники ТОВ «Сігейтер». По ТОВ «Сігейтер» вважає, що вартість камери є завищеною. По ТОВ «БізнесВізіт» пояснив, що 09.05.2015 року вони з товаришем на ім`я ОСОБА_12 зірвали ліхтарі, він побіг у сторону Критого ринку, ліхтар використав за призначенням у гаражі, щодо ПАТ «Альфа-Банк», також зазначив, що з іншим хлопцем на ім`я ОСОБА_12 відірвали ліхтарі з приміщення ПАТ «Альфа-Банк», потім на зупинці він віддав ліхтар знайомій дівчині. Щодо супермаркета «Апельмон», то визнав вчинення крадіжки, пояснив, що коли зірвав камеру, зрозумів, що за ним йде працівниці супермаркету, просила віддати камеру, він сховався у будівлі, вона його наздогнала і прохала віддати камеру, на що він сказав, що у нього камери немає, хоча і мав. Також зазначав, що ОСОБА_5 з ним крадіжки не вчиняв. Дійсно він зі своєю дівчиною приходив на ТОВ «БізнесВізіт» щоб повернути гроші за викрадену камеру. Цивільний позов не визнає.
У судове засідання представники ТОВ «БізнесВізіт», ПАТ «Альфа Банк», ФОП ОСОБА_9 не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд провадження у їх відсутність. Представник ФОП ОСОБА_9 також подав заяву, в якій заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі. ТОВ «БізнесВізіт» та ПАТ «Альфа Банк» цивільні позови не подавали.
Незважаючи на не визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочинів за ч. 2 ст.185 КК, вина їх у вчинені злочинів, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

За епізодом від 09.05.2015 року:
- даними протоколу огляду місця події від 18.05.2015 року, згідно до якого оглянуто місце події та прилегла ділянка до «БізнесВізіт» та встановлено, що з правої та з лівої сторони від вхідних дверей розташовані вікна зверху над якими прикріплені камери відеоспостереження, направлені в бік підходу к вхідним дверям. На момент огляду обстановка була змінена. (т.2 а.с.183) та додатком до вказаного протоколу фототаблицями (т.2 а.с.189);

- копією товарного чеку № ГЛВ-002152 від 25.01.2014 року на придбання прожекторів LED 10W 220V iP65 Premium Class, згідно до якого вартість одного прожектора складає 102,80 грн. (т.2 а.с.180-182).

- даними протоколів огляду предмету від 20.05.2015 року відповідно до якого оглянуто DVD-R диск з написом «Відео Бізнес Візіт» 09.05.2015 року. На даному диску знаходиться відео, на якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 09.05.2015 року о 09-46 годині зірвали ліхтар, який знаходився на приміщені туристичної фірми «Бізнес Візіт».

- оглянутим безпосередньо у судовому засіданні DVD-R диск з відео записом з камер відеоспостереження, який наданий потерпілим та який визнаний речовим доказом згідно до постанови від 20.05.2015 року, які містить у собі відеофайл, який відображає фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному провадженні (т.1 а.с.136).

- заявою ОСОБА_6 про добровільне надання співробітникам поліції ковтини чорного кольору та заявою ОСОБА_5 про добровільне надання співробітникам поліції брюк та кофтини чорного кольору, які постановою слідчого від 29.05.2015 року визнані речовими доказами.
-даним протоколу огляду предмету від 29.05.2015 року відповідно до якого предметом огляду були: кофта тканева з рукавами чорного кольору на, якій мається два кармана з переду з права та зліва в низу, с переду по центру мається п`ять пуховичок розташованих по вертикалі та капюшон чорного кольору з шнурком; брюки спортивні сірого кольору з резиновою стяжкою на поясі, куртка спортивна з рукавами чорного кольору з двома карманами с переду по бокам в низу на блискавках, карман на блискавці з верху з права. На куртці мається застіжка у вигляді блискавках по вертикалі та фототаблицею до протоколу огляду предмету.(т.2 а.с.187-192);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.06.2015 року відповідно до якого в присутності понятих біля приміщення ТОВ « Бізнес Візіт» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили як саме ними вчинено злочин та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту, які містять фактичні дані, які підлягають доказуванню у даному проваджені (т.2 а.с.196-200),

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що подавала заяву про вчинений злочин, передавала слідству запис із камер відеоспостереження на якому вона бачила ОСОБА_5 , а також, що після вчинення злочину вона спілкувалася з невідомими особами, які зазначили, що справа у суді, де вони викрали прожектори і пропонували взяти від них гроші 110 грн. у відшкодування вартості викрадених ліхтарів, проте директор підприємства не дозволила взяти у цих осіб гроші.

Крім того, заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 18.05.2015 року, підтверджується ті обставини, що потерпілий звернувся до відділу поліції із заявою про вчинення злочину, в якій повідомив, що 09.05.2015 року приблизно о 09-44 годині невідомі заволоділи 2 прожекторами LED 10W 220V iP65 Premium Class, до якої долучено довідку-рахунок, згідно до якого вартість прожектора LED 10W 220V iP65 Premium Class -102,80 грн. з НДС, загальна суму збитків за 2 прожектора 205,60 грн. з НДС, 171,33 грн. без НДС та товарним чеком № ГЛВ-002152 від 25.01.2014 року на придбання прожекторів LED 10W 220V iP65 Premium Class, згідно до якого вартість одного прожектора складає 102,80 грн. та накопичувач із відеофайлом (т.2 а.с.180-182).
За епізодом від 24.05.2015 року:
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вони с чоловіком та другом в травні 2015 року приблизно о 18-00 годині знаходилися на пр. Маяковського та побачили, як двоє хлопців підійшли до приміщення «Альфа-Банк». Один з хлопців піднявся на руки до другого та почав зривати предмет, який знаходився біля входу до приміщення банку. Після того, як хлопці зірвали предмет , поклали його у спортивний мішок. Далі хлопці пішли по пр. Маяковського у напрямку зупинки «Україна». Вона разом з чоловіком викликали поліцію та попрямували за хлопцями. Через деякий час на зупинки транспорту «Україна» хлопці передали спортивний мішок дівчині, яка попрямувала до універмагу «Україна», вони з чоловіком пішли за дівчиною, яка через деякий час дівчина сховалась у дворах. Який саме предмет хлопці поклали до спортивного мішка пояснити не змогла, оскільки не бачила. На когось з обвинувачених вказати не може, оскільки пройшло багато часу.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що у травні 2015 року вони пили кафу на пр. Маяковського та побачили, як двоє хлопців намагалися зірвати пристрій який розташований під навісом та викликали співробітників поліції. Хлопці поклали пристрій в рюкзак та пішли в напрямку універмагу «Україна». Він разом з дружиною та другом пішли за хлопцями. На зупинці транспорту «Україна» хлопці передали рюкзак дівчині, яка взявши рюкзак пройшла через універмаг «Україна» та зникла у дворі. Один з хлопців був одягнений в сорочку бежевого кольору, а другий в був одягнений у чорну безрукавку. Обвинувачених впізнав та пояснив, що ці хлопці вчинили крадіжку.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що приблизно два роки тому в травні місяці приблизно з 18-00 годині до 19-00 години, він разом з друзями пили кафу на пр. Маяковського та побачили, як біля відділу «Альфа банку», двоє хлопців демонтують предмет, який знаходився біля входу до банку. Однин з хлопців скріпив долоні рук разом та опустив їх до низу, а другий в цей час обома руками став на долоні другого та піднявся до карнизу Після того, як хлопці зірвали предмет вони поклали його до сумки та пішли у бік зупинки «Україна» де передали сумку дівчині. Один з хлопців був одягнений в сорочку бежевого кольору, а другий в був одягнений у чорну безрукавку та у нього було татуювання.

-даними протоколу місця події від 24.05.2015 року, згідно до якого оглянуто місце події та прилегла ділянка до ПАТ «Альфа- банк» та фототаблицею до протоколу огляду місця події (т.2 а.с.205-207).

-даними протоколу огляду предмета від 25.05.2015 року відповідно до якого було оглянуто світлодіодний прожектор марки «Feron» в алюмінієвому корпусі, модель LL- 272 1X20W LED та фототаблицею до протоколу огляду предмету, який було передано добровільно ОСОБА_17 на підставі заяви (т.2 а.с.208-212).

- оглянутим у судовому засіданні речовим доказом - світлодіодним прожектором марки «Feron» в алюмінієвому корпусі, модель LL- 272 1X20W LED.

- даними протоколу огляду предмету від 26.05.2015 року, відповідно до якого оглянуто DVD-R диск з написом на ньому «Альфа Банк» 24.05.2015 року та встановлено, що на даному диску знаходилось відео, на якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24.05.2015 року годині зірвали відірвали електричний дріт від ліхтаря, який знаходився на приміщені ПАТ «Альфа Банк».

- оглянутим безпосередньо у судовому засіданні DVD-R диск з відео записом з камер відеоспостереження, який визнаний речовим доказом згідно до постанови від 26.05.2015 року, які містить у собі відеофайл, який підтверджують існування наведених у вироку обставин. (т.1 а.с.136);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.06.2015 року, відповідно до якого в присутності понятих, біля приміщення ПАТ «Альфа Банк» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили як саме ними вчинено злочин та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту, які містять фактичні дані, які підлягають доказуванню у даному проваджені та фототаблицею до нього (т.2 а.с.217-221).

Крім того, повідомленням про злочин від ПАТ «Альфа Банк» від 25.05.2015 року, підтверджується ті обставини, що потерпілий звернувся до відділу поліції із заявою про вчинення злочину, в який повідомив , що 24.05.2015 року в проміжок часу з 18-43 до 18-45 годині, невідомі особи з фасаду приміщення відділення « Запорізьке ПАТ « Альфа Банк», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72 було скоєно крадіжку світлодіодного прожектора вартість 1870,00 грн, до якої додав довідку про вартість прожектора світлодіодного -1870,00 грн. (т.2 а.с.202-204).

За епізодом від 04.05.2016 року:
- показаннями представника потерпілого- директора ТОВ «Сігейтер» ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, що йому зателефонували охоронці його офісу та повідомили, що з його офісу вкрали камеру зовнішнього спостереження. Коли він приїхав до офісу, там знаходилися охоронці та обвинувачений, якого він впізнає у судовому засіданні- ОСОБА_6 . Безпосередньо з обвинуваченим ОСОБА_6 у приміщені офісу він не спілкувався та камери у нього у руках не було. Щодо призначеного покарання, то потерпілий не наполягав на суворому ОСОБА_6 . Також зазначив, що камеру йому повернуто.

- показаннями свідка ОСОБА_19 який у судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в офісі який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 57, з зовнішньої сторони офісу знаходяться камери. Знаходячись на робочому місці він з напарником побачив у монітор, що камера зовнішнього спостереження почала рухатися та з`явилась рука, він побіг на вулиця та побачив двох хлопців, які стояли до нього спиною підбігши до них схопив ОСОБА_6 та повів до приміщення офісу чекати приїзду співробітників поліції. Момент зняття камери не бачив та хто саме її знімав, камеру побачив у руках ОСОБА_6 тільки коли затримав його.

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що він знаходився на своєму робочому місці біля монітору з камер, побачив, що камера почала рухатися та моніторі з`явилась рука. Через деякий час до приміщення офісу напарник завів ОСОБА_6 , вони викликали співробітників поліції. Безпосередньо при затримані ОСОБА_6 він присутній не був.

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що він працює охоронцем та в цей час знаходився на своєму робочому місці. ОСОБА_20 повідомив йому, що хтось намагається зняти відеокамеру. З приміщення офісу першим вийшов його напарник ОСОБА_19 та догнав хлопця, який виявився ОСОБА_6 . Хто саме вкрав камеру пояснити не може так як не бачив. Модель, марку та ціну камери не знає, та де на даний момент знаходиться камера теж пояснити не може.

-даними протоколу огляду місця події від 04.05.2016 року, згідно до якого оглянуто місце події та прилегла ділянка до зовнішнього фасаду б. 57 по вул .Грязнова у м. Запоріжжі, який орендує ТОВ «Сігейтер» та фототаблицею до протоколу огляду місця події.

-даними протоколу огляду місця події від 04.05.2016 року , згідно до якого, предметом огляду є офіс розташований по вул. Грязнова, 57 у м.Запоріжжі, в якому при вході на стільці сидить ОСОБА_6 у руках якого знаходиться камера відеоспостереження, яка вилучена та поміщена у спеціальний пакет та фототаблицею до протоколу огляду місця події.

- оглянутим безпосередньо у судовому засіданні СD-R диск з відео записом з камер відеоспостереження, який визнаний речовим доказом згідно до постанови від 06.05.2016 року, які містить у собі відеофайл, який відображає фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному провадженні та оглянутим у судовому засіданні речовим доказом - відеокамерою.

За епізодом від 01.07.2016 року:
-показаннями свідка ОСОБА_11 , пояснила, що крадіжка була скоєна літом один з обвинувачених, який вкрав камеру в магазині, в якому вона працювала. Троє хлопців зайшли до магазину та двоє почали відволікати продавця, в цей же, час ОСОБА_6 викрутив камеру та почав тікати, вона побігла за ним та прохала зупинитись, догнавши прохала повернути камеру, на що ОСОБА_6 відповів, що у нього не має камери. Момент крадіжки камери вона бачила через монітор у кабінеті магазину.

-даними протоколу огляду місця події від 01.07.2016 року, відповідно до якого оглянуто місця події та прилегла територія приміщення магазину « Апельмон» та фототаблицею до протоколу місця події.

-даними протоколу огляду відеозапису від 09.10.2016 року відповідно до, якого в присутності двох понятих оглянуто диск з камер магазину «Апельмон», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мира, 6, згідно до якого на диску видно, як ОСОБА_6 виходить з приміщення магазину «Апельмон» та тримає у руці камеру.

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2016 року, відповідно до якого в присутності понятих свідку ОСОБА_11 було пред`явлено 4 особи для впізнання. Свідок ОСОБА_11 вказала на особу під номером першим, ОСОБА_6 був розташований під №1 та фототаблицею до протоколу пред`явлення до впізнання.

Аналізуючи та оцінюючи показання представника потерпілого - ОСОБА_18 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню. Неточності, які мали місце в показаннях потерпілих та свідка, не порочать їх і пояснюються тим, що події сприймалися і запам`ятовувалися ними суб`єктивно і з часу подій пройшов значний проміжок часу.

Щодо показів свідка ОСОБА_13 то покази цього свідка судом беруться до уваги з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив ці покази про те, що він приносив грошові кошти до ТОВ "БізнесВізіт» за ліхтарі. В решті частині покази цього свідка є неналежними.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що свідки, показання яких узгоджуються між собою, та з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, в тому числі і письмовими, оговорюють обвинувачених по даному кримінальному провадженню або є зацікавленими в результатах його розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою, крім того, вказані особи впізнали обвинувачених у судовому засіданні, як осіб, що вчиняли злочини.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілого і свідка, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинувачених у вчиненні злочинів, за наведених у вироку обставин.

Невизнання своєї провини ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності і уникнути справедливого покарання. Крім того, при вивченні особи ОСОБА_5 встановлено, що він схильний до вчинення злочинів, не оцінив гуманного відношення до нього з боку правосуддя - призначені раніше більш м`які покарання не здобули належної дії і він належних висновків для себе не зробив.

Також суд критично оцінює покази ОСОБА_6 щодо непричетності ОСОБА_5 до крадіжок, і вважає, що такі покази є непослідовними і надані з метою виправдати співучасника злочину.

Суд критично оцінює і ті доводи сторони захисту, щодо непричетності ОСОБА_5 до скоєння крадіжки, оскільки вони суперечать поясненням свідків, які впізнали обвинуваченого, як особу, які вчинили крадіжку, як у судовому засіданні так і під час досудового розслідування та іншим доказам у даному провадженні.

Згідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Із даних встановлених судом вбачається, що 01.07.2016 року дії ОСОБА_6 були розпочаті, як крадіжка, а потім переросли у грабіж, оскільки були виявлені свідком ОСОБА_11 та незважаючи на це, продовжені ОСОБА_6 з метою заволодіння майном, а ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії були викриті, не припинив їх, так як з метою утримання майна втікав від переслідування, що підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка зазначала, що побачила на моніторі крадіжку камери побігла за ОСОБА_6 і прохала обвинуваченого зупинитися, наздогнала його і прохала повернути камеру, на що ОСОБА_6 відповів, що у нього не має камери, а довів свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, до кінця, незважаючи на вимоги свідка повернути викрадене на місце, а відтак вчинив грабіж. ОСОБА_11 усвідомлювала незаконність вчинюваних дій обвинуваченим, як і останній, що вчинив відкрите викрадення камери .

Відтак, твердження сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_6 01.07.2016 року вчинив таємне викрадення майна, є безпідставними, оскільки спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом та розцінюються як спосіб захисту та уникнення від кримінальної відповідальності і за таких мотивів суд не знаходить підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на менш тяжкий злочин, - крадіжку.

Щодо доводів сторони захисту про ненадання суду для огляду речових доказів у даному провадженні - речей виданих обвинуваченими, то ці обставини не свідчать про відсутність у діях обвинувачених складів інкримінуємих злочинів і жодним чином не спростовують встановлених судом фактичних обставин, оскільки вчинення злочинів підтверджено сукупністю інших доказів по справі, показаннями свідків, письмовими доказами, які визнаються судом достовірними, логічними і послідовними.

Крім того, факт викрадення підтверджується не тільки наявністю одягу виданого обвинуваченими, але і низкою процесуальних документів, які складалися в установленому законом порядку при їх вилученні, огляді і визнанні в якості речового доказу. Само по собі лише відсутність цих речей не може бути підставою для виправдання обвинувачених. Також пошкодження відеозапису із камер спостереження «Апельмон» не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу цього злочину, так як інші докази у своїй сукупності підтверджують вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за наведених у вироку обставинах.

Що стосується аргументів захисту про те, що органом досудового слідства не встановлено розмір збитків шляхом проведення експертизи викрадених речей, суд зазначає, що за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, розмір збитків є факультативною ознакою, і не впливає на кваліфікацію злочину, розмір збитків потерпілого, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна і вартість такого майна є встановленою, так як в матеріалах справи є довідки про вартість викраденого майна, розмір якого стороною захисту належними доказами не спростованою і у даному випадку з урахуванням встановлених судом обставин не є підставою для ухвалення судом виправдувального вироку. З цих же підстав суд відхиляє доводи про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 51 КУпАП, а не за кримінальним законом.

Щодо посилання на недопустимість доказів відеозаписів у даному провадженні, то суд їх відхиляє, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які підлягають доказуванню у даному провадженні, є достовірними, узгоджуються із іншими доказами, надані органу досудового розслідування потерпілими добровільно, ТОВ «Бізнес Візіт» при зверненні з заявою про злочин (т.2 а.с. 180), ПАТ «Альфа-Банк» за заявою від 25.05.2015 року (т.2 а.с.204), ТОВ «Сігейтер», вказані відеозаписи згідно протоколів були оглянуті, диски визнані речовими доказами .

Доводи захисників про недопустимість доказів судом, отриманих по даному кримінальному провадженню, відхиляються, оскільки у відповідності із вимогами ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про недопустимість як доказу протоколу впізнання у даному провадженні, з тих підстав, що ОСОБА_6 на цих слідчих діях був вдягнутий у одяг іншого кольору, ніж інші особи, які пред`являлися до впізнання, то дані посилання є безпідставним, оскільки згідно ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий попередньо з`ясовує - чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, описує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Як слідує із вищезазначеного протоколу пред`явлення особи для впізнання, органом досудового розслідування такі вимоги закону були дотримані. Інших обставин, які могли б бути підставою для визнання даного доказу недопустимим стороною захисту надано не було, а судом не встановлено.

Щодо посилання захисника про різкі відмінності у одязі у осіб, які пред`явлені для впізнанню свідку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , то слід зазначити, що ч. 7 ст. 228 КПК України стосується пред`явлення за фотознімками, тоді як у даному випадку проведено впізнання особи безпосередньо.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинувачених через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена у повному обсязі.

За таких обставин, судом встановлені обставини всі обставини скоєння злочину, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_5 про недостатність доказів, які б підтверджували його причетність до вчинення крадіжки, а також недоведеність його вини у вчиненні злочину і вважає що факт спільного вчинення за попередньою змовою даного злочину знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю доведена і вони повинні нести за це відповідальність.

Дії ОСОБА_5 за епізодом від 09.05.2015, 24.05.2015 року кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.

Дії ОСОБА_6 за епізодом від 09.05.2015, 24.05.2015 року кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, за епізодом від 04.05.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, за епізодом від 01.07.2016 року кваліфікується за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії середньої тяжкості, особу винного, який не має постійне місце проживання, не одружений, має малолітню дитину, на обліку в Запорізькому наркологічному диспансері перебуває з 2012 року Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю та прекурсорів», на обліку в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання згідно ст. 66,67 КК України ОСОБА_5 судом не встановлено.

ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, умисних корисливих злочинів, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий середньої тяжкості корисливий злочин під час перебування на випробувальному терміні за попереднім вироком, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і схильність до вчинення злочинів, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року, оскільки злочин скоєно особою в період іспитового строку. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, яке віднесені законом до категорії середньої тяжкості і тяжкого злочину, особу винного, який не працює, не одружений, має малолітню дитину, задовільно характеризується за місцем проживання, знаходився на обліку в Запорізькому наркологічному диспансері з 01.10.2011 року по 03.12.2012 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю та прекурсорів», на обліку в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, раніше не засуджений в силу ст.89 КК України, вчинив декілька корисливих злочинів під час перебування кримінального провадження відносно нього на розгляді у суді, цивільний позов не визнав, шкоду не відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі із застовуванням положень ст.70 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, даних про його особу, конкретних обставин скоєння злочинів та ролі у їх вчиненні, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі і прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ФОП ОСОБА_9 цивільного позову до ОСОБА_6 про відшкодування збитків у розмірі 800 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

З огляду на підтвердження розміру збитків відповідною довідкою, позов ФОП ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків є обґрунтованими і підлягає задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, враховуючи ті обставини, що стан здоров`я обвинувачених. не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, відповідає особам обвинувачених та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду та враховуючи обраний ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судом вид покарання, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а що стосується речових доказів: кофта тканева чорного кольору, брюки спортивні сірого кольору, куртка спортивна чорного кольору, які не були надані суду для огляду у судовому засіданні, що позбавило суд можливості пересвідчитися у їх зберіганні на час розгляду справи, та відповідно унеможливлює вирішення їх долі в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України. Також, у зв`язку із тим, що у судовому засіданні було встановлено, що ДВД- диск з відеозаписами з камер спостереження супермаркету «Апельмон» було пошкоджено, суд не вирішує долю даного речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 07 грудня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
-за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_6 обрати у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 07 грудня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_9 у відшкодування майнової шкоди 800,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: відеокамера VL 8409D, передана на відповідальне зберігання представнику потерпілого повернути ТОВ «Сігейтер», ДВД Д диск з камер відеоспостереження, наданий ТОВ «Сігейтер»- залишити у матеріалах провадження, ДВД-Д з камер відеоспостереження ТОВ «БізнесВізіт», ПАТ «Альфа-Банк» -залишити у матеріалах провадження. прожектор, який перебуває у камері схову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя повернути ПАТ «Альфа-Банк» .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачені та захисники мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченим роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1