Справа № 359/128/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/35/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 січня 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , затриманого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано тимчасовий арешт щодо

ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово безробітного, не одруженого,

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали слідчого судді, прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про застосування тимчасового арешту щодо громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній, як особа, що перебуває у міжнародному розшуку з метою подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 207 КК Республіки Білорусь розбій 9 січня 2017 року о 9 годині 30 хвилин був затриманий працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України.

Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 19.08.2016 року ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 207 КК Республіки Білорусь, а саме у погрозі застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого з метою безпосереднього заволодіння майном (розбій), вчиненого з проникненням у житло, групою осіб, з метою заволодіння майном в особливо великому розмірі, а саме 7500 дол. США, 1000 євро та золотими прикрасами.

В порівнянні з законодавством України злочин, в якому обвинувачується громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_7 , відповідає ч.3 ст. 187 КК України ( розбій), який є особливо тяжким злочином.

Згідно постанови про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 19.08.2016 року постановлено по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Бориспілського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_7 тимчасовий арешт на 40 діб.

Свою ухвалу слідчий суддя обґрунтував тим, що особу затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) встановлено за закордонним паспортом громадянина Республіки Білорусь № НОМЕР_1 виданого 24.05.2011 року. В матеріалах справи наявна постанова про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 19.08.2016 року якою постановлено застосувати по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_12 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах клопотання наявний протокол затримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ), згідно якого він був затриманий 09.01.2017 року о 09 год. 30 хвилин. В матеріалах клопотання наявні документи, які підтверджують дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Таким чином на думку слідчого судді в наявності всі підстави для застосування до ОСОБА_12 (NizelskiRuslan) тимчасового арешту.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про тимчасовий арешт ОСОБА_7 та звільнити останнього з під варти в залі суду .

Скаргу апелянт обґрунтовує тим, що в даному випадку було порушено право на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_7 , оскільки щодо нього було винесено ухвалу про застосування тимчасового арешту, яка не відповідає вимогам чинного міжнародного договору, а саме: було застосовано строк тимчасового арешту більший, ніж передбачено міжнародним договором. Більше того, строк тимчасового арешту у 40 діб є максимальним строком арешту згідно з положеннями КПК України, і суд не позбавлений права застосувати строк арешту менший за 40 діб. Проте судом першої інстанції в ухвалі від 11 січня 2017 року ніяким чином не обґрунтовуються причини застосування максимального строку арешту. Окрім цього, на думку захисника щодо ОСОБА_7 взагалі не повинен був застосовуватись тимчасовий арешт. Під час розгляду клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту, у судовому засіданні ОСОБА_7 наголошував, що ніяких злочинів на території Білорусі ним не вчинялось, а також про те, що він є громадянином України, а тому не підлягає екстрадиції. Крім того, ОСОБА_7 зазначав, що у разі його передачі до Республіки Білорусь його життю буде загрожувати небезпека, чого судом не було прийнято до уваги. Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 останнім було втрачено. Проте його було відновлено і на даний час він зберігається в Ізяславському районному секторі ДМС України у Хмельницькій області, як тільки підзахисний буде звільнений він зможе отримати відновлений паспорт. З приводу цього, захисником був направлений запит до міграційної служби з приводу видачі ОСОБА_7 паспорта громадянина України. Також, судом не було враховано той факт, що батько підзахисного є українцем, що, відповідно до положень статті 7 Закону України «Про громадянство» є підставою вважати ОСОБА_7 громадянином України. Слугувати доказом того, що ОСОБА_7 є громадянином України, може і довідка фізичної особи - платника податків, видана Ізяславським МРДП1 ОСОБА_7 як громадянину України. Суд також проігнорував той факт, що підзахисний вільно прилетів на територію України і був затриманий лише при вильоті з України, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не мав наміру переховуватись від правосуддя. Про його небажання переховуватись від слідства свідчать також копії електронних листів, які направлялись на адресу начальника Жодинського ГОСК, що додавались прокурором до клопотання про застосування тимчасового арешту, з яких видно, що підзахисний навіть повідомляв про те, що він виїхав за межі Республіки Білорусь та не мав наміру переховуватись. Захисник у судовому засіданні повідомляв той факт, що в підзахисного на території України також проживають родичі, що свідчить про його міцні соціальні і родинні зв`язки, він раніше не був судимий, що на думку захисника свідчить про необґрунтованість застосування тимчасового арешту. Крім того, в апеляції захисник зазначає, що оскільки протокол затримання складений на Низельського, тобто зовсім на іншу особу, то фактично на ОСОБА_7 не був складений протокол затримання, а отже до нього необґрунтовано застосовано тимчасовий арешт, що є порушенням ст. 583 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснення затриманого ОСОБА_7 та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Частиною 4 вищезазначеної статті передбачено, що до клопотання додаються: 1) протокол затримання особи, 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Частиною 6 передбачено, що при розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя, відповідно до вимог ч.6 ст. 583 КПК України, перевірив наявність протоколу про затримання особи, документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентними органами іноземної держави, наявність документів, що підтверджують особу затриманої та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до громадянина ОСОБА_7 тимчасового арешту на строк 40 діб, з яким колегія суддів погоджується.

Щодо доводів захисника про те, що було порушено право на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_7 є необґрунтованими, оскільки у працівників ОКПП « Київ» Державної прикордонної служби України були всі законні підстави для затримання вищевказаної особи, а у прокурора підстави для заявлення клопотання про тимчасовий його арешт.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 є громадянином України та не може бути виданий до Республіки Білорусь, є сумнівними. Так ОСОБА_7 прилетів до України та надав паспорт Республіки Білорусь, копія якого є в матеріалах кримінального провадження. Затриманий він був також як громадянин Республіки Білорусь, що підтверджується наявним у нього паспортом, отримання та наявність якого він не заперечує. Щодо наявності паспорта громадянина України, оригінал чи належно завірена копія якого суду не надана, та довідки платника податків, то у колегії суддів виникають сумніви у отриманні даних документів законним шляхом, оскільки за чинним законодавством як України так і Республіки Білорусь подвійне громадянство заборонено.

Як стверджує затриманий ОСОБА_7 паспорт громадянина України ним було отримано в 1998 році, в подальшому він його втратив. Згідно паспорту громадянина Республіки Білорусь паспорт громадянина цієї держави останнім було отримано в 2011 році. Умови отримання громадянства іншої держави в даний час не з`ясовані, разом з тим, відповідно до вимог ст.11 Закону Республіки Білорусь «Про громадянство Республіки Білорусь» за особою, яка є громадянином Республіки Білорусь не признається належність до громадянства іноземної держави. Згідно ст. 13 цього ж Закону будь яка особа, якій виповнилось 18 років має право звернутись з заявою про прийняття в громадянства Республіки Білорусь, якщо вона: …. Не має громадянства, або втрачає громадянство іноземної держави у зв`язку з набуттям громадянства Республіки Білорусь або звернулась до уповноваженого органу іноземної держави про припинення наявного в нього громадянства іноземної держави за виключенням випадків коли втрата громадянства іноземної держави не можлива по незалежним від особи причинам».

В той же час відповідно до вимог ст. 19 Закону України « Про громадянство України» підставою для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави звернувся із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.
З приводу направленого запиту до міграційної служби та отриманої відповіді з приводу повторної видачі паспорта громадянина України ОСОБА_7 , то наявність такої відповіді безперечно не свідчить про наявність в останнього громадянства держави.

Всупереч доводам захисника про те, що протокол затримання складений на зовсім іншу особу, а саме ОСОБА_13 , то вони є необґрунтованими, оскільки в наданих суду першої інстанції документах містяться різні варіації прізвища затриманого, в тому числі і Низельський. Дана описка була виправлена під час розгляду клопотання про тимчасовий арешт та в ухвалі слідчого судді записано вірне прізвище затриманого.

Також слід зазначити, що захисник вказує про наявність міцних соціальних та родинних зв`язків, оскільки родичі ОСОБА_7 проживають на території України, що не може бути підставою для не застосування тимчасового арешту.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4