Справа № 128/2099/15-к
Провадження №11-кп/772/100/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2016 року по кримінальному провадженню № 0001732 від 31.12.2014 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави; за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави; за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави; за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави; за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.

Вирішено питання з речовими доказами та витратами за проведені експертизи.

за участю: секретаря: ОСОБА_10 ,

прокурора: ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого: ОСОБА_12 ,
В С Т А Н О В И В:
З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_9 у кінці грудня 2014 року, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення та позбавлення боргових зобов`язань перед раніше знайомим йому ОСОБА_13 шляхом вчинення розбійного нападу, вирішив позбавити його життя.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення та позбавлення боргових зобов`язань, заволодіння майном потерпілого шляхом позбавлення його життя, ОСОБА_9 запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 вчинити умисне вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_9 діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_8 , будучи раніше знайомим із ОСОБА_13 та обізнаним у тому, що останній надає у позику грошові кошти під заставу майна, у тому числі автомобілів, може зберігати при собі значну суму коштів та маючи перед останнім боргові зобов`язання у розмірі 1000 доларів США, з метою їх позбавлення, під приводом повернення боргу домовився із ОСОБА_13 зустрітись 30.12.2014 у місті Вінниці поблизу ринку «Урожай».

В свою чергу ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого із ОСОБА_9 плану, використовуючи спеціально придбану для здійснення дзвінків потерпілому ОСОБА_13 сім-карту оператора мобільного зв`язку «Life», також домовився із ним про отримання позики на суму 2500-3500 доларів США під заставу вигаданого автомобіля та про зустріч 30.12.2014 у місті Вінниці.

Так, 30.12.2014 в обідній час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під`їхали до ринку «Урожай» в місті Вінниці де під приводом повернення боргу ОСОБА_9 зустрілись з ОСОБА_13 . У подальшому, під час розмови, з метою реалізації свого злочинного умислу домовились із потерпілим зустрітись у менш людному місці, яке мали узгодити по телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та вважаючи, що ОСОБА_13 матиме при собі значну суму коштів для здійснення подальшої позики ОСОБА_8 , ОСОБА_9 домовився із ОСОБА_13 про зустріч на АЗС «WOG» біля села Писарівка, Вінницького району 30.12.2014 близько 16:00 год. Під час зустрічі із ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою позбавлення життя потерпілого та заволодіння його майном, взяли із собою кухонні ножі, якими мали намір заподіяти несумісні із життям тілесні ушкодження потерпілому та на пропозицію потерпілого сіли до належного йому автомобіля.

З метою приховування своїх дій, а саме уникнення появи сторонніх осіб, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_13 проїхати у напрямку села Писарівка, Вінницького району де начебто він мав віддати борг. Під час руху по безлюдній ділянці шляху на автомобілі ВАЗ «21015» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у тимчасовому користуванні потерпілого, ОСОБА_9 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, з метою реалізації спільного із ОСОБА_8 умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_13 та заволодіння його майном, попросив ОСОБА_13 зупинити автомобіль та діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_8 , розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, усвідомлюючи настання наслідківу вигляді смерті ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагаченняпочав наносити ножем удари потерпілому в область тулуба, голови та рук, в свою чергу, ОСОБА_8 знаходячись на задньому сидінні автомобіля також розпочав наносити удари ножем по тілу потерпілого.

Після отриманих ножових поранень ОСОБА_13 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вискочив з автомобіля, однак ОСОБА_9 , наздогнав його на дорозі та повалив на землю. У цей час з автомобіля на допомогу ОСОБА_9 вийшов ОСОБА_8 , який з метою довести спільний злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, можливі настання наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення двічі наніс потерпілому удар ногою по голові.

Від отриманих несумісних із життям тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 від 04.02.2015, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своїми умисними діями заподіяли ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, колото-різаних ран голови, рук, здухвинної ділянки зліва, забитої рани верхнього лівого повіка, поперекової ділянки зліва, синці зовнішньої поверхні правого передпліччя в середній третині. Смерть ОСОБА_13 , згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи, настала від черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дисколацією головного мозку та мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погрузили тіло ОСОБА_13 до салону автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, вивезли тіло ОСОБА_13 до лісополоси, що розташована неподалік селаГавришівка, Вінницького району де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння майном ОСОБА_13 почали обшукувати салон автомобіля та тіло останнього з метою відшукання цінних речей, ОСОБА_9 віднайшов у кишенях одягу потерпілого гроші в сумі 500 гривень та спільно із ОСОБА_8 привласнив їх собі, після чого перемістили тіло ОСОБА_13 до смітника та залишили місце події.

У нічний час, з метою знищення слідів злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулись до тіла потерпілого ОСОБА_13 де погрузили його до автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_8 та перевезли до лісу, що розташований поряд села Переорки, Вінницького району де облили бензином і підпалили та з місця події зникли.

Окрім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у кінці грудня 2014 року, ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення та позбавлення боргових зобов`язань перед раніше знайомим йому ОСОБА_13 шляхом вчинення розбійного нападу, вирішив позбавити його життя.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення та позбавлення боргових зобов`язань, заволодіння майном ОСОБА_13 шляхом позбавлення його життя, ОСОБА_9 запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 вчинити умисне вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_9 діючи згідно попередньої домовленості ОСОБА_14 , будучи раніше знайомим із ОСОБА_13 та обізнаним у тому, що останній надає у позику кошти під заставу майна, у тому числі автомобілів, може зберігати при собі значну суму коштів, та маючи перед останнім боргові зобов`язання у розмірі 1000 доларів США, з метою їх позбавлення, під приводом повернення боргу домовився із потерпілим зустрітись 30.12.2014 у місті Вінниці поблизу ринку «Урожай».

В свою чергу ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого із ОСОБА_9 плану, використовуючи спеціально придбану для здійснення дзвінків потерпілому ОСОБА_13 сім-карту оператора мобільного зв`язку «Life», також домовився із ним про отримання позики на суму 2500-3500 доларів США під заставу вигаданого автомобіля та про зустріч 30.12.2014 у місті Вінниці.

Так, 30.12.2014 в обідній час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під`їхали до ринку «Урожай» в м. Вінниці де під приводом повернення боргу ОСОБА_9 зустрілись з ОСОБА_13 . У подальшому, під час розмови, з метою реалізації свого злочинного умислу домовились із ОСОБА_13 зустрітись у менш людному місці, яке мали узгодити по телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, та вважаючи, що ОСОБА_13 матиме при собі значну суму коштів для здійснення подальшої позики ОСОБА_8 , ОСОБА_9 домовився із потерпілим про зустріч на АЗС «WOG» біля села Писарівка, Вінницького району 30.12.2014 близько 16:00 год. Під час зустрічі із ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою позбавлення життя останнього та заволодіння його майном, взяли із собою кухонні ножі, якими мали намір заподіяти несумісні із життям тілесні ушкодження ОСОБА_13 та на пропозицію останнього сіли до належного йому автомобіля.

З метою приховування своїх дій, а саме уникнення появи сторонніх осіб, ОСОБА_9 запропонував потерпілому проїхати у напрямку села Писарівка, Вінницького району де начебто він мав віддати борг. Під час руху по безлюдній ділянці шляху на автомобілі ВАЗ 21015д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, з метою реалізації спільного із ОСОБА_8 умислу спрямованого на позбавлення життя потерпілого та заволодіння його майном, попросив ОСОБА_13 зупинити автомобіль та, діючи згідно попередньої домовленості із ОСОБА_8 , розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, усвідомлюючи наслідки у вигляді смерті ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагаченняпочав наносити ножем удари ОСОБА_13 в область тулуба, голови та рук, в свою чергу, ОСОБА_8 знаходячись на задньому сидінні автомобіля також розпочав наносити удари ножем по тілу ОСОБА_13 .

Після отриманих ножових поранень ОСОБА_13 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вискочив з автомобіля, однак ОСОБА_9 , наздогнав його на дорозі та повалив на землю. У цей час з автомобіля на допомогу ОСОБА_9 вийшов ОСОБА_8 , який з метою довести спільний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення двічі наніс потерпілому удар ногою по голові.

Від отриманих несумісних із життям тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13 від 04.02.2015, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своїми умисними діями заподіяли ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, колото-різаних ран голови, рук, здухвинної ділянки зліва, забитої рани верхнього лівого повіка, поперекової ділянки зліва, синці зовнішньої поверхні правого передпліччя в середній третині. Смерть ОСОБА_13 , згідно висновку вказаної експертизи, настала від черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дисколацією головного мозку та мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погрузили тіло ОСОБА_13 до салону автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 та з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, вивезли його до лісо полоси, що розташована неподалік села Гавришівка, Вінницького району де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння майном ОСОБА_13 почали обшукувати салон автомобіля та тіло останнього з метою відшукання цінних речей, ОСОБА_9 віднайшов у кишенях одягу потерпілого гроші в сумі 500 гривень та спільно із ОСОБА_8 привласнив їх собі, після чого перемістили тіло ОСОБА_13 до смітника та залишили місце події.

У нічний час, з метою знищення слідів злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулись до тіла ОСОБА_13 де погрузили його до автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_8 та перевезли до лісу, що розташований поряд с. Переорки, Вінницького району, де облили бензином і підпалили та з місця події зникли.

Окрім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.12.2014 біля 16:00 год., ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , після застосування насильства небезпечного для життя потерпілого, що призвело до його смерті, з метою знищення слідів злочину та приховання тіла потерпілого погрузили його на заднє сидіння автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 39 від 16.04.2015, становить 81 980 грн. 80 коп. та який перебував у тимчасовому користуванні останнього однак на праві власності належить ОСОБА_15 , та діючи умисно, повторно, ОСОБА_8 реалізуючи спільний із ОСОБА_9 умисел на заволодіння транспортним засобом та використання його в подальшому у власних цілях, а саме перевезенні тіла потерпілого, сів за кермо, а ОСОБА_9 в свою чергу сів на переднє пасажирське сидіння та діючи спільно, від місця вчинення умисного вбивства потерпілого, перевезли його тіло до лісопосадки, що неподалік села Гавришівка, Вінницького району де викинули на смітник. Продовжуючи свою злочинну діяльність, у нічний час, використовуючи автомобіль, що перебував у тимчасовому володінні ОСОБА_13 , у власних цілях, заподіюючи потерпілому значної матеріальної шкоди, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повернулись до автомобіля де сівши за кермо поїхав до лісу, що розташований неподалік села Переорки, Вінницького району де у подальшому за попередньою змовою із ОСОБА_8 , шляхом підпалу знищили автомобіль.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31.12.2014 біля 05:00 год., ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на знищення майна ОСОБА_13 шляхом підпалу, знаходячись поряд з лісом розташованим неподалік села Переорки, Вінницького району, облили заздалегідь придбаним пальним автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 39 від 16.04.2015, становить 81 980 грн. 80 коп., та який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_13 однак на праві власності належить ОСОБА_15 , та з метою знищення слідів злочину, здійснили підпал автомобіля і з місця вчиненого злочину зникли, чим заподіяли матеріальний збиток на суму 81 980 грн. 80 коп.

Не оспорюючи кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України та доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у їх вчиненні, у поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що вказаний вирок суду незаконний та просить його скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинувачених внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави, за ч. 2 ст. 194 КК України до 7 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави, за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави. ОСОБА_8 засудити за ч. 3 ст. 289 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави, за ч. 2 ст. 194 КК України до 7 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави, за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічнго позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави. У решті вирок просить залишити без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій вказує, що вирок суду є незаконним внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить вирок відносно ОСОБА_9 скасувати та постановити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 194 КК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень та не встановленням достатніх доказів для доведеності його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати, в іншій частині перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому мінімально можливе покарання з врахуванням його особи та ролі у вчиненні кримінального правопорушення. Також у поданих доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_7 просить визнати в процесі апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження недопустими докази, а саме: протоколи слідчих експериментів з участю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , протоколи негласних слідчих дій з участю обвинувачених. До початку судового розгляду адвокат ОСОБА_16 вніс зміни до апеляційної скарги, в яких просив вирок суду першої інстанції скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне рішення, та направити справу на новий розгляд.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2016 року підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону. Просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_8 за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України та в цій частині закрити кримінальне провадження за відсутності складу кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, вказує, що рішення суду першої інстанції являється протиправним, незаконним, не аргументованим та не вмотивованим. Вважає, що стороною обвинувачення, не була доведена його вина. Просить при розгляді в апеляційному провадженні допитати свідка ОСОБА_17 , призначити судово-медичну експертизу, витребувати довідку про судимість ОСОБА_13 і характеристику за місцем його прописки за останні 3 місяці його життя та відмінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2016 року. Справу передати до суду першої інстанції на повторний розгляд. Його дії просить перекваліфікувати за ст. 118, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 289 КК України. Діяння за ч. 2 ст. 194 , ч. 1 ст. 289 кваліфікувати через ч. 3 ст. 25 КК України. Також просить скасувати конфіскацію всього належного йому майна та скасувати цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі, вказує, що вирок суду першої інстанції незаконний та занадто суворий. Зазначає, що суд фактично перекрутив і не взяв до уваги надані ним в судовому засіданні свідчення та докази, надав невірну оцінку добутим по справі доказам, а деяким доказам не дав оцінку взагалі. Просить, вирок суду від 01.06.2016 року відносно нього скасувати та постановити свій вирок, яким закрити кримінальне провадження відносно нього за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення та не встановлення достатніх доказів для доведеності його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання, в іншій частині перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому мінімально можливе покарання з врахуванням його особи та ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та їхніх захисників, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи захисників обвинувачених, які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.
Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК України. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
Відповідно до ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого п.6, п. 12 ч. 2 ст. 115, за вчинення якого санкцією передбачено можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.
З технічних записів фіксації підготовчого судового засідання від 19.06.2015 вбачається, що суд не роз`яснював ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України, відповідно до вимог ч.1, 2 ст.384 КПК України право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них судом присяжних, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що є безумовною підставою для скасування вироку суду першої інстанції.
Таким чином, в ході підготовчого судового засідання суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме право обвинувачених на розгляд справи судом, визначеним законом, що є безумовною підставою для скасування вироку суду відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Крім того, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, як наголошується в ст. 458 КПК України.
Зі змісту правового висновку Верховного Суду України №5-262 кс (15)16 від 24 листопада 2016 року, вбачається, що при вирішенні питання щодо дотримання положень ст. 384 КПК України, не залежно від дотримання всіх формальних вимог ст.384 КПК України, судами вищестоящих інстанцій було враховано фактичні обставини, які б давали підстави для висновку про те, що прокурором і судом першої інстанції було забезпечено право обвинуваченого на розгляд кримінального провадження щодо нього судом присяжних.
У постанові №5-111кс15 від 25.06.2015 року Верховний Суд України, виконуючи вимоги ч.4 ст.455 КПК України, сформулював наступні висновки із приводу застосування ст.384 КПК України:
- право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;
- суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;
- невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.
З технічного запису фіксації підготовчого судового засідання за 19.06.2015 року вбачається, що вказані вимоги судом першої інстанції не виконані, оскільки запис судового засідання пошкоджений, не зафіксовано, коли суд роз`яснює обвинуваченим можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та думка обвинувачених.
Крім того, на технічному засобі фіксації судових засідань відсутній журнал підготовчого судового засідання від 19.06.2017 року, що ставить під сумнів журнал, який знаходиться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 412, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати наведене та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального та кримінального процесуального законів.
Доводи апеляційних скарг прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо оцінки судом доказів по справі, порушення вимог кримінального процесуального закону при проведенні слідчих дій, недоведеність умислу обвинувачених на умисне вбивство, про міру призначеного покарання необхідно взяти до уваги та перевірити при новому судовому розгляді в суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 331 КПК України, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи при цьому тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які згідно ч.5 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані, що характеризують обвинувачених та наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 409, 412, 419, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК Українипо кримінальному провадженню № 0001732 від 31.12.2014 року задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК Українипо кримінальному провадженню № 0001732 від 31.12.2014 року скасувати через істотні порушення вимог ст. 412 КПК України.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції з підготовчого судового засідання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб до 27.06.2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб до 27.06.2017 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:
З оригіналом згідно суддя: