йСправа № 304/1365/16-к Провадження № 1-кп/304/30/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раково Перечинського району Закарпатської області, без місця реєстрації та тимчасового місця проживання, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого,
про продовження строку тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Перечинського районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що такий, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив декілька корисливих злочинів, не одружений, не має постійного місця роботи та проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може в подальшому переховуватись від суду, може перешкоджати встановленню істини по справі шляхом здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, може вчинити нові злочини, при цьому підстави для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, які на даний час не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які мають значення для вирішення даного клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 10 жовтня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.00 год. 09 грудня 2016 року, який ухвалою Перечинського районного суду від 30 листопада 2016 року продовжено до 15.00 год. 29 січня 2017 року, а ухвалою Перечинського районного суду від 25 січня 2017 року продовжено до 15.00 год. 26 березня 2017 року.

Отже, з урахуванням тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , приймаючи до уваги стан його здоров`я, який на даний час не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, дані про його особу, сімейний стан, зокрема те, що ОСОБА_4 є не одружений, не має неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим, за відсутності сталих сімейних зв`язків, може переховуватись від суду, перебуваючи на волі здійснювати вплив на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженні, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не спроможні забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити строком до 60 днів.

Вищенаведене повністю узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року, ст. ст. 177, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 14 години 00 хвилин 16 травня 2017 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1