Провадження № 1-кс/761/6396/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту грошових коштів на банківському рахунку, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2017 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якому представник ставить питання про скасування арешту із грошових коштів в сумі 200 000 грн. на банківському рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , відкритому у ПАТ «Банк Камбіо», накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України.

Вказала, що арешт на належні особі грошові кошти накладено необґрунтовано, оскільки на момент накладення арешту на майно не перевірено та не встановлено підстав для такого арешту, не враховано, що матеріалах кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, що кошти на рахунку ОСОБА_3 були отримані внаслідок кримінального правопорушення. Також таких доказів не було надано під час накладення арешту.

Вказали, що відповідно до змісту ухвали, накладення арешту обґрунтовано тим, що протягом 2013 - 2014 років Банк проводив операції з кредитування під заставу неліквідних цінних паперів: простих іменних акцій публічних акціонерних товариств. Ці операції стали збитковими для Банку, оскільки кредити надавались під ставку 10% річних, що майже вдвічі менше за вартість залучених ресурсів. За цими кредитами фактично відсутня застава, оскільки передані в заставу Банку цінні папери (прості іменні акції та іменні інвестиційні сертифікати) є неліквідними. Емітенти таких цінних паперів не ведуть виробничу діяльність, наявність цих паперів у другому рівні лістингу ПФТС підтримується штучно, шляхом проведення операції з купівлі-продажу дуже незначної кількості, в порівнянні з загальною емісією.

Загальна сума збитків, завданих такими діями Банку, склала 173 564 832,70 грн.

Для цих кредитів характерним є наступне: всі боржники зареєстровані в місті Донецьк; більшість Боржників пов`язані між собою договорами купівлі-продажу цінних паперів; ставка кредитування - 10% річних, що є збитковою для Банку, якщо враховувати вартість залучених ресурсів; банк за наявності інформації щодо вартості купівлі боржниками цінних паперів, свідомо робить набагато вищу оціночну вартість; рахунки боржників знаходяться в AT «КБ «СОЮЗ», куди і перераховувались гроші.

Окрім того, під час здійснення перевірки правочинів, в тому числі договорів, укладених протягом року до запровадження процедури тимчасової адміністрації в ПАБ «Банк Камбіо», виявлено факти безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «БАНК КАМБІО» у серпні-вересні 2014 року.

Операції з перерахування коштів з відкритих в ПАТ «Банк Камбіо» рахунків фізичних осіб на відкриті у тому ж банку рахунки фізичних осіб з призначенням платежу «перерахування коштів на поточний рахунок», «перерахування коштів на депозитний рахунок», «перенесення грошових коштів на користь третьої особи», «повернення вкладу», «прийом депозиту» спрямовані на «дроблення» коштів на банківських рахунках фізичних осіб та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - фізичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» здійснено з призначенням платежу «безвідсоткова позика», «повернення фінансової допомоги» та «надання фінансової допомоги». Такі перерахування спрямовані на «дроблення» коштів суб`єктів господарювання шляхом оформлення платежів щодо надання або повернення зворотної фінансової допомоги, надання безвідсоткових позик та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Кошти, на заволодіння якими був спрямований умисел вищезазначених осіб, належать державі та виділяються нею як гарантовані для відшкодування вкладникам суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не є власністю Банку або його клієнтів.

Вищезазначені операції призвели до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами більше, ніж на 275 млн. грн., чим Фонду, а в його особі державі, можуть бути завдані збитки в особливо великих розмірах.

Проте грошові кошти, які знаходяться на рахунку заявника, не є та ніколи не були власністю держави. Вказані кошти надійшли на рахунок заявника від TOB «Умедо Груп» на підставі договору позики від 12.09.2014, при цьому юридична особа ніколи не отримувала кредитів від ПАТ «Банк Камбіо», фінансова допомога надавалася з власних обігових коштів внаслідок фінансової господарської діяльності, вказані грошові кошти не мають жодного відношення до вчиненого злочину за фактом ст. 218-1 КК України.

Представник ОСОБА_3 в суді клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити з наведених в ньому підстав.

Слідчий, уповноважений діяти в даному кримінальному провадженні, ініціатор клопотання про накладення арешту, в суді заперечувала проти доводів клопотання. При цьому вказала про те, що заявник ОСОБА_3 в межах даного провадження допитана як свідок, причетність особи до вчиненого злочину на даний час не встановлена.

Заслухавши думку представника, слідчого, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року за клопотанням старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 218-1 КК України, накладено арешт на кошти на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , відкритому у ПАТ «Банк Камбіо» в сумі 200 000 грн.

При вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя виходив з тих обставин, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаних в клопотанні фізичних осіб, в тому числі заявника, мають ознаки предмету кримінального правопорушення, а також є засобом вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на кошти на рахунках банку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Проте в суді не наведено достатніх даних про те, що грошові кошти на рахунку заявника фізичної особи є предметом кримінального правопорушення, а також є речовим доказом, набуто кримінально протиправним шляхом в результаті вчинення злочину, стосовно якого ведеться досудове розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує, що з матеріалів клопотання убачається, що грошові кошти зараховані на рахунок фізичної особи в результаті виконання умов цивільно правового договору договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від юридичної особи, яка не отримувала кредитні кошти від ПАТ «Банк Камбіо», надана з власних обігових коштів, отриманих внаслідок господарської діяльності, не мають відношення до обставин, які підлягають доказуванню в межах кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України.

Також необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_3 допитана 22.03.2017 в якості свідка в межах даного кримінального провадження. Причетність її до вчиненого кримінального правопорушення на час розгляду клопотання не убачається.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності, що не дотримано при застосування заходів забезпечення кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року.

Відповідно до засад, передбачених ст.22 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному проваджені вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту грошових коштів на банківському рахунку фізичної особи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати арешт, застосований в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року, на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , відкритому у ПАТ «Банк Камбіо».

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1