Справа № 148/83/17
Провадження №1-кп/148/77/17
В И Р О К

Іменем України

31 січня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Тульчині обвинувальний акт із угодою про примирення по кримінальному провадженню № 0000690 від 12.11.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, одруженої, не працюючої, не судимої, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 12.11.2015 близько 13.00 год., перебуваючи в приміщенні ТРК «Європейський», що в м. Тульчині, підійшла до одного із банкоматів, щоб зняти грошові кошти та помітила зверху на ньому мобільний телефон марки «LG X 135», який належить ОСОБА_4 , де діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку мобільного телефону марки «LG X 135», ринкова вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1512 від 30.11.2016 могла становити 883,33 гривень.

В подальшому після заволодіння вищевказаним майном, ОСОБА_5 залишила мобільний телефон для власного користування, після чого в січні 2016 року продала його ОСОБА_6 , таким чином розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, хоча була в змозі визначити власника.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

30.11.2016 потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та підозрювана ОСОБА_5 з іншого боку уклали угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом була направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрювана та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені їй п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави понесені на залучення експертів судові витрати в розмірі 440,20грн.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.11.2016 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені на залучення експертів судові витрати в розмірі 440,20 грн.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: