Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/388/17-к
Провадження № 1-кс/499/59/17
У Х В А Л А

Іменем України

"07" червня 2017 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000211 від 31.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000211 від 31.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Своє клопотання слідча обґрунтовує тим, що 30.05.2017 приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , безпричинно наніс тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЖЄО №1309 від 31.05.2017).
31.05.2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на території подвір`я було виявлено та вилучено ніж з металевим лезом та чорною дерев`яною рукояткою, на якому наявні плями речовини бурого кольору, зовні схожої на кров.
Також в ході огляду на подвір`ї біля входу в будинок на бетонному покритті було виявлено плями речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров. Під час огляду за допомогою марлевого тампону були відібрані змиви виявленої речовини.
Вищезазначені вилучені речі та предмети були тимчасово вилучені з метою подальшого проведення ряду судових експертиз, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Клопотань від слідчої СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому судом прийнято рішення про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчої, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимогст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучені речі, а саме : ніж з металевим лезом та чорною дерев`яною рукояткою, запакований в полімерний пакет білого кольору; марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору, виявленої на бетонному покритті, запакований в паперовий конверт білого кольору можуть бути визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, пересунуте, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

1. Клопотання старшого слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000211 від 31.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000211 від 31.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме на: ніж з металевим лезом та чорною дерев`яною рукояткою, запакований в полімерний пакет білого кольору; марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору, виявленої на бетонному покритті, запакований в паперовий конверт білого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
СуддяОСОБА_1