печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4755/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ ФІНАНС» ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на грошові кошти на банківських рахунках у кримінальному провадженні №0000234 від 04.07.2014,

ВСТАНОВИВ:
26.01.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» ОСОБА_4 , яке передано слідчому судді 27.01.2017, в якому заявник просить скасувати арешт грошових коштів, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , відкритих ТОВ «Ай Ті Фінанс» () у ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528), накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2016р. 757/9644/16-к в рамках кримінального провадження №0000234 від 04.07.2014.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що грошові кошти на які накладено арешт не є речовими доказами, оскільки належать клієнтам ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС», а не заявнику, кошти було зараховано на банківський рахунок поза межами часового періоду , який не є предметом дослідження у кримінальному провадженні, та самі по собі грошові кошти не можуть містити будь-якої інформації про обставини, які мають значення для кримінального провадження. Арешт грошових коштів призвів до повного зупинення поточної господарської діяльності ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» спрямованої на прийом платежів та переказу коштів, яка здійснюється по всій території України у відповідності до чинного законодавства. Внаслідок чого було заблоковано операції всіх без виключень клієнтів, які ініціювали платіж в системі «24NONSTOP» та платежі які не було завершено, що завдало матеріальної шкоди та порушило законні права і охоронювані законом інтереси третіх осіб. За таких обставин стверджувати про те, що грошові кошти, які перебувають на рахунку ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» відповідають визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України критеріям не надається можливим. Зазначене в своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

У судовому засіданні представник заявника ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Представник органу досудового розслідування за клопотанням якого накладено арешт на майно в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування представника заявника, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234, внесеному 04.07.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України.

Орган досудового розслідування вважає встановленими обставини, що службові особи ТОВ «Ай Ті Фінанс» () всупереч Постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» свідомо продовжували підтримувати функціонування програмно-технічних комплексів самообслуговування платіжних терміналів внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «24NONSTOP» на окупованих територіях Донецької області, які обслуговувались суб`єктами підприємницької діяльності дилерами ТОВ «Ай Ті Фінанс», які через «Міністерство доходів та зборів ДНР» сплачували податки в бюджет ДНР.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2016 року накладено арешт на грошові кошти ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС», які знаходяться на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 , відкритих ТОВ «Ай Ті Фінанс» () у ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016, при арешті грошових коштів, які зберігаються на розрахункових рахунках ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС», слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» є фінансовою установою, відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 27 від 22.07.2010 на підставі ліцензії НБУ на переказ коштів у національній валюті у національній валюті без відкриття рахунків № 2 від 17.09.2013, тобто заявник здійснював один з видів банківських послуг переказ коштів.

Також, відповідно до довідки Національного банку України виданої за результатами планової перевірки, ТОВ «Ай Ті Фінанс» () після 22.06.2015 не підтримує функціонування програмно-технічних комплексів самообслуговування платіжних терміналів внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «24NONSTOP» на територіях, що не контролюються українською владою.

Під час судового розгляду також, встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, жодній посадовій особі ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» про підозру у вчиненні злочину не оголошено, версія органу досудового розслідування про те, що грошові кошти на рахунках ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» є предметом вчинення злочину, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту грошових коштів на банківському рахунку ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС», зменшилися, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання та представником заявника у судовому засіданні, тоді як слідчий за клопотання якого було накладено арешт в судове засідання не з`явився та як наслідок не використав можливість спростувати доводи представника заявника та не навів додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Слідчий суддя, також приймає до уваги й те, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази вчинення злочину за участю ТОВ "АЙ ТІ ФІНАНС", а й наявність підстав вважати, що існує правова підстава для продовження дії арешту рахунку ТОВ "АЙ ТІ ФІНАНС" взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ТОВ «АЙ ТІ ФІНАНС» належним йому майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/9644/16-к від 03.03.2016, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , відкритих ТОВ «Ай Ті Фінанс» () у ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1