Справа № 203/2215/16-к
У Х В А Л А
іменем України
23 серпня 2017 року Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого-суді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001188 від 14.04.2016р. відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилалася на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити в задоволені клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із кримінальним провадженням, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
15.04.2016 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачуються.

Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 40 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити без змін.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 40 днів, тобто до 01 жовтня 2017 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1