Справа № 146/1767/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2017 р. смт. Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільского ВП ОСОБА_3 , прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
26 грудня 2016 року слідчий СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 184 КПК України звернувся до слідчого судді Томашпільського районного суду з даним клопотанням.
Дане клопотання слідчий мотивував наступним.
3 вересня 2016 року біля 2.00 год ночі ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи в кафе-барі «Аліна» яке розташоване на Привокзальній площі в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області підсіли за столик до раніше незнайомого їм чоловіка ОСОБА_9 , який чекав на прибуття потягу № 95/96 сполученням «Черкаси-Львів» та разом розпивали спиртні напої.
Спілкуючись між собою вони помітили у ОСОБА_9 грошові кошти та мобільний телефон, якими вирішили незаконно заволодіти.
Після прибуття вищевказаного потягу о 2.58 год. 3 вересня 2016 року ОСОБА_9 попрямував із кафе до другою платформи станції Вапнярка, де стояв поїзд.
ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_9 підбігли до останнього в той час, як він був біля вагону поїзда та діючи умисно із корисливих спонукань, ривками вирвали з рук потерпілого чорну шкіряну сумку бувшу у використанні вартістю 300 гривень, в якій знаходилися його особисті речі, а саме: паспорт громадянина України виданий на його ім`я, закордонний паспорт виданий на його ім`я, посвідчення водія видане на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки « Іveko» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , чоловічі сонцезахисні окуляри марки «RAU-BEN», бувші у використанні вартістю 200 гривень, талони на 180 літрів бензину марки А-95 «WOG» ( по 10 та 20 літрів), за ціною21 гривня 70 копійок за один літр, на суму 3906 гривень та талони на 80 літрів дизпалива марки «WOG» (по 20 літрів), за ціною 18 гривень 70 копійок на суму 1496 гривень та мобільний телефон «LG-D 335» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 , бувши у використанні вартістю 2200 грн.
Від вказаних дій зазначена сумка впала на землю. ОСОБА_9 спробував її підняти, проте ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відтягнули його від сумки.
В цей час ОСОБА_9 заскочив у тамбур вагона № 4 де його наздогнали ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 у яких був намір на заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в правій передній кишені його штанів.
Долаючи опір потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 нанесли потерпілому ОСОБА_9 численні удари своїми руками та ногами по різних частинах тіла, в область голови та тулуба, чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді численних саднів і синців на голові, руках, ногах, тулубі та прояви забою м`яких тканин голови, які згідно висновку експерта № 1463 від 5 вересня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 53000 гривень, купюрами по 500 гривень, після чого з місця злочину зникли заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 61102 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений групою осіб.
21 грудня 2016 року ОСОБА_5 була винесена підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений групою осіб
Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи № 1463 від 5 вересня 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом добровільної видачі від 24 листопада 2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 ..
Підставою вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового слідства є те, що він вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому з метою ухилення від покарання останній може покинути своє місце проживання. Крім того ОСОБА_5 не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно ніде не працевлаштований, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Також ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини та злочини пов`язані із нанесенням тілесних ушкоджень. Крім того останній є не працюючим, тобто в нього відсутній постійний заробіток, тому з даною метою він може вчиняти і інші корисливі злочини.
Разом з тим вказано, що підставою вважати, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні є те , що останній з метою уникнення покарання може здійснювати тиск, шляхом залякування чи іншим шляхом на потерпілого та свідків з метою їх схилення до зміни раніше наданих ними показів чи відмови від надання показів.
Підставою вважати, що ОСОБА_5 буде вчиняти інші правопорушення є те, що він раніше судимий та на шлях виправлення не став вчинивши протягом незначного періоду часу інший злочин, який є тяжким.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також переховуватися від органів слідства та суду, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам зазначених вище, тому з даним клопотанням слідчий СВ Томашпільського ВП звернувся до суду.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 яким внесено клопотання, прокурор ОСОБА_4 , яким погоджено дане клопотання, клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому підстави, просили його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, від дачі показань відмовився з посиланням на ст. 63 Конституції України. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ризики наведені в клопотанні нічим не підтвердженні та необґрунтовані. Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, думку та доводи прокурора та слідчого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Встановлено, що 4 вересня 2016 року даний факт було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0003054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
21 грудня 2016 року ОСОБА_5 була винесена підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений групою осіб.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, стверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

1)протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
2) висновком судово-медичної експертизи № 1463 від 5 вересня 2016 року;
3) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
4)протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
5)протоколом добровільної видачі від 24 листопада 2016 року;
6)протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 ;
7) протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 ;
8) протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
9)протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ;
10) протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_5 ;
11)протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
12)протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 .
Твердження слідчого, викладені в клопотанні, узгоджуються з вимогами ст.ст. 176-178 КПК України. Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий. Однак прокурором не доведено наявність всіх обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, зокрема слідчим та прокурором не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового слідства та може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому суд вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні - тримання під вартою, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний буде позбавлений можливості будь-яким чином незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватися від органів слідства та суду. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово, або у певний період доби. Крім того, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений, негайно доставляється до місця проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Таким чином, враховуючи те, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також, те що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався за корисливі злочини із застосуванням фізичної сили, в даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, а також те, що прокурором не не доведено , що більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому суд приходить до висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт з покладенням слідуючих обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; 3) носити електронний засіб контролю 3) заборонити йому залишати житло цілодобово, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 181, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці тобто до 6 березня 2017 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
3) носити електронний засіб контролю;

4) заборонити ОСОБА_5 залишати житло цілодобово, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю в два місяці - до 6 березня 2017 року. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, слідчому, підозрюваному ОСОБА_5 .
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду.
Суддя:ОСОБА_1