154/973/17
1-кс/154/545/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року. м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000097, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у органу досудового розслідування є докази, які свідчать про те, що 01.02.2017 року, в м. Володимирі-Волинському, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим слідством обставинах, незаконно придбав наркотичний засіб бупренорфін, котрий зберігав при собі з метою подальшого його збуту та знаходячись о 15 год. 23 хв. поблизу будинку №3/1 по вул. Старицького, керуючись корисливим мотивом, під час оперативної закупівлі незаконно збув ОСОБА_7 , продавши останньому за ціною 250 грн., вказаний наркотичній засіб, який згідно висновку експерта №60/57 від 13.02.2017 року, є наркотичним засобом - бупренорфін, масою 0,0024 г, котрий згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

02.02.2017 року, слідчим відділенням Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, відомості про даний факт внесено у ЄРДР за №0000097, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, 26.07.2017 року, в м. Володимирі-Волинському, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим слідством обставинах, повторно незаконно придбав наркотичний засіб бупренорфін, котрий зберігав при собі з метою подальшого його збуту та знаходячись о 16 год. 50 хв. поблизу території залізничної станції по вул. Привокзальній, керуючись корисливим мотивом, під час оперативної закупівлі повторно незаконно збув ОСОБА_8 , продавши останньому за ціною 250 грн., вказаний наркотичній засіб, який згідно висновку експерта №521/515 від 27.07.2017 року, є наркотичним засобом - бупренорфін, масою 0,0024 г, котрий згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

26.07.2017 року, слідчим відділенням Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, відомості про даний факт внесено у ЄРДР за №0000617, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Того ж дня, о 21 год. 15 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.07.2017 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за №0000097.

27.07.2017 року о 18 год. 50 хв., ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 наркотичних засобів, висновком експерта № 60/57 від 13.02.2017 року, висновком експерта № 521/515 від 27.07.2017 року, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , зможе здійснити дії, передбачені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- через тяжкість злочинів, по яких йому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі, у разі доведення вини ОСОБА_5 , а також враховуючи, що останній має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути покарання;

- оскільки на даний час не встановлено джерело придбання ОСОБА_5 наркотичних засобів, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом приховування доказів його причетності до незаконного поводження із наркотичними засобами, незаконно впливати на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаних злочинів, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких злочинів, а саме був судимим 06.06.2008 року за ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1 КК України.

- оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжуватиме займатись іншою злочинною діяльністю, буде ухилятись від слідства та суду, може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні, відсутність постійного місця роботи, а також те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких злочинів, а саме був судимим 06.06.2008 року за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст.296 КК України, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили в задоволенні клопотання слідчого відмовити та не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, захисник просив суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту, аргументуючи тим, що слідством та прокурором не було доведено в судовому засіданні реальності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у підозрюваного в наявності міцні соціальні зв`язки в сім`ї, а саме на утриманні перебувають троє малолітніх дітей та непрацююча дружина і матір, сам підозрюваний є інвалідом ІІІ групи з дитинства по життєво, отримує відповідне пенсійне та соціальне забезпечення. Крім того, як ствердив захисник бупренорфін, не відноситься до наркотичних засобів, включених до Переліку, передбаченого Єдиною конвенцією про наркотичні засоби 1961 року, яка є ратифікованою Україною та є частиною її законодавства. В той же час захисник звернув увагу суду на недопустимість використання в кримінальному процесі доказів, здобутих до внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Вислухавши пояснення слідчого та думку прокурора, які підтримали заявлене клопотання та просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у ньому, думку підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , які просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та дослідивши додані до клопотання матеріали, проаналізувавши докази на обґрунтування та докази в заперечення клопотання у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, який кваліфікується як: незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації кримінального правопорушення, виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документів, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Однак Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, підозрюваний ОСОБА_5 вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. Востаннє у 2008 році Володимир-Волинським міським судом Волинської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.196 КК України. На даний час судимість за вчинення даних злочинів ОСОБА_5 знята, а отже він вважається несудимим. В той же час факти притягнення раніше до відповідальності можуть свідчити про негативну характеристику останнього, стійкість його злочинної поведінки та схильності до насильства.

В той же час в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є наркозалежною особою. Його залежність від наркотичних засобів призвела до надзвичайно великих матеріальних витрат для придбання наркотиків, що значно перевищує розмір отримуваного ним пенсійного забезпечення, у зв`язку з чим він не здатний утримувати членів своєї сім`ї та приділяти їм достатньо уваги. Усі отримані ним законним чином кошти та час ОСОБА_5 витрачає для пошуку наркотиків, що значно підвищує його рівень суспільної небезпеки. Крім пенсії, будь-яких інших джерел заробітку у ОСОБА_5 немає, пошуками роботи він не займався.

За таких обставин суд вбачає реальний стимул для підозрюваного ОСОБА_5 за умови застосування інших запобіжних заходів, не пов?язаних із позбавленням волі, отримати можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового слідства та суду. Вказаний факт зокрема також і підтверджує підвищену суспільну небезпеку особи підозрюваного ОСОБА_5 , свідчить про системність його протизаконної поведінки, міцність антисоціальних зв`язків, репутацію злочинця.

І саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний є інвалідом ІІІ групи пожиттєво та багатодітним батьком, як на підставу звільнення його з-під варти суд відхиляє, оскільки в утриманні своєї сім`ї підозрюваний активної участі не приймає, в ході обшуку житла ОСОБА_5 , де також проживають його неповнолітні діти, слідством було вилучено значну кількість медичних шприців та на даний час невстановлених речовин із написами «Tramal», «Subutex» та інші, які за поясненнями самого підозрюваного в судовому засіданні є наркотичними засобами. Вказані обставини лише сприяють висновку суду саме щодо необхідності тимчасової ізоляції підозрюваного ОСОБА_5 , не лише від суспільства, а й від своїх неповнолітніх дітей з метою запобігання нанесення їм певної шкоди здоров`ю чи виховання. При цьому слід зауважити, що будь-яких документів про наявність медичних протипоказань утримання на даний час підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції, в ході розгляду клопотання суду не надано. В той же час згідно довідки Володимир-Волинського ТМО про стан здоров`я ОСОБА_5 від 27 липня 2017 року, а також із врахуванням усіх поданих стороною захисту медичних документів, останній може утримуватися в умовах СІЗО.

В даному випадку тримання під вартою є виправданим, оскільки застосовується тимчасово на визначений строк, а саме до 60 днів, а конкретні ознаки систематичної злочинної поведінки підозрюваного прямо вказують на наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Згідно ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-183, 193, 194, 198 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали покласти на Володимир-Волинський ВП ГУ НП у Волинській області.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 26 липня 2017 року.

Строк дії ухвали закінчується о 24 годині 23 вересня 2017 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_5 у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень та надати можливість внесення даної застави на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області: , депозитний рахунок № 2504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких будуть знаходитися матеріали даного кримінального провадження два рази в тиждень в період з 16 до 17 години кожного понеділка та четверга;

-не відлучатись із міста Володимир-Волинського, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-пройти курс лікування від наркотичної залежності;

-докласти зусиль до пошуку роботи та/або навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 вересня 2017 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: /-/- підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1