Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 02 грудня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до вимог ст. 72 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року першому заступнику прокурора Чернігівської області відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали та повернуто апеляційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно залишив без задоволення клопотання першого заступника прокурора Чернігівської області про поновлення строку на апеляційне оскарження, порушивши при цьому вимоги процесуального закону. Крім того, зазначає, що участь захисника в апеляційному суді під час розгляду вказаного клопотання відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК мала бути обов`язковою, на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув, чим порушив п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня їх оголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії судового рішення, ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до вимог ст. 72 КК було оголошено 17 травня 2016 року.
Однак, апеляційну скаргу на вказане судове рішення перший заступник прокурора Чернігівської області подав лише 18 серпня 2016 року, тобто з пропуском семиденного строку на його оскарження.
При цьому, у клопотанні, доданому до апеляційної скарги, в обґрунтування поважності пропуску вказаного строку перший заступник прокурора Чернігівської області зазначив, що про прийняте рішення дізнався лише 12 серпня 2016 року у зв`язку із надходженням інформації від начальника Новгород-Сіверської УВП №31 про зарахування засудженому ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до постановленої ухвали від 17 травня 2016 року.
Однак, зазначені доводи, які аналогічні доводам касаційної скарги прокурора, апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки зазначена ухвала Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року була постановлена за участі прокурора та її копія була вручена прокуророві, про що свідчить наявна в матеріалах провадження розписка.
Крім того, зазначена ухвала суду першої інстанції від 17 травня 2016 року була оскаржена 01 червня 2016 року засудженим. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року залишено без зміни. Апеляційний розгляд відбувався за участю прокурора.
З огляду на наведене, прокурору були відомі наслідки розгляду клопотання в суді першої інстанції, але він не виявив бажання скористатися правом на апеляційне оскарження ухвали суду від 17 травня 2016 року.
За відсутності інших обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б суд міг визнати поважними, та поновити зазначений строк, подану апеляційну скаргу було повернуто прокурору.
З урахуванням наведеного, доводи прокурора щодо порушення апеляційним судом вимог КПК при постановленні оскаржуваної ухвали є необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК і з наведеними в ній висновками погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів прокурора щодо істотного порушення процесуального закону, допущеного апеляційним судом, а саме п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК, то вони також є безпідставними з огляду на наступне.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.
З огляду на наведені положення процесуального закону, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не відноситься до стадій кримінального провадження, а тому положення ч. 1 ст. 52 КПК про обов`язковість участь захисника у кримінальному провадженні не підлягають застосуванню під час розгляду в апеляційному суді клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року, якою вирішувалися питання, пов`язані з виконанням вироку.
Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до вимог ст. 72 КК.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3