Дата документу 13.04.2017 Справа № 554/7568/16-к
Провадження № 1-кс/554/2731/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Полтавської області, у якому просив накласти арешт на автомобіль «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .
У ході розслідування встановлено, що ДТП мало місце на 187 км автошляху Київ Харків в с. Пишне Лубенського району Полтавської області біля кафе «Калина» за участю водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий керував автомобілем Isuzu д.н.з. НОМЕР_4 та водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував автомобілем Шевроле НОМЕР_2 по напрямку з м. Київ до м. Харків та допустив зіткнення з автомобілем Isuzu д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку.
У результаті ДТП до Лубенської КЦМЛ були доставлені водії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_7 на час скоєння ДТП обіймав посаду старшого інспектора чергового відділення поліції в аеропорту Бориспіль Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Відповідно до Наказу №659 о/с від 24.10.2016 ОСОБА_7 звільнений зі служби в поліції за п.п.2 п.1 ст.77 (через хворобу).
14.03.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру в м.Києві від 27.03.2017, автомобіль «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , перебуває на реєстраційному обліку у ВРЕР ДАІ №7 м.Києва, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_9 являється батьком підозрюваного ОСОБА_8 та має нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .
Підставами для арешту майна є збереження речового доказу, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий вказав, що на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012 року. Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 року не передбачено можливість передачі речових доказів - транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Автомобіль «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Як убачається з клопотання слідчого накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для збереження інформації у зв`язку з проведенням експертних досліджень та сілдчих дій, для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні переконливими.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на автомобіль «CHEVROLET CRUZE» 2011 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1