Провадження № 1-кп/200/173/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

за участі сторін судового провадження:

секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали судового провадження № 1кп/200/173/17 (кримінальне провадження №) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звернення внесеної застави в дохід держави та обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі. В обґрунтування свого клопотання прокурор послався на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 не виконує покладений на нього судом обов`язок з`являтися до судді щопонеділка та щоп`ятниці о 09:00 годині для засвідчення факту непереховування від суду. Останній раз обвинувачений ОСОБА_5 з`являвся до судді для засвідчення факту непереховування від суду 27.01.2017 року. З того часу ОСОБА_5 покладений на нього обов`язок не виконує.

Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора. Заявив, що ухвала суду, якою на обвинуваченого було покладено обов`язок з`являтися до суду діяла протягом двох місяців до 28.01.2017 року, про що зазначено в ухвалі. Після 28.01.2017 року обвинувачений мав право до суду не з`являтися, оскільки сплив строк дії ухвали.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Заявив, що він останній раз з`являвся до судді для засвідчення факту непереховування від суду 27.01.2017 року. Після цієї дати він до суду не з`являвся, оскільки вважав, що строк дії ухвали суду закінчився.

Вирішуючи заявлене клопотання прокурора, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 30.11.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою до 28.01.2017 року з можливістю внесення застави в розмірі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень.

Також даною ухвалою, судом, в разі внесення застави обвинуваченим чи заставодавцем, було покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 щопонеділка та щоп`ятниці о 09:00 годині для засвідчення факту непереховування від суду; не відлучатися з м. Дніпро без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

За ОСОБА_5 було внесено заставу і відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти в зв`язку із внесенням застави, підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, з моменту внесення застави за ОСОБА_5 , відносно нього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 останній раз з`явився до суду для засвідчення факту непереховування від суду 27.01.2017 року, про що в матеріалах справи наявний його підпис.

З 27.01.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 до судді не з`являвся, покладені на нього ухвалою суду від 30.11.2016 року обов`язки не виконує.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України, в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Процесуальним законом не передбачено встановлення певних строків дії запобіжного заходу у вигляді застави і відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України, даний запобіжний захід діє до ухвалення вироку суду.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що ухвала суду від 30.11.2016 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави припинила свою дію 28.01.2017 року, не приймається судом до уваги, оскільки в ухвалі суду від 30.11.2016 року було чітко зазначено, що до 28.01.2017 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень статті 182 КПК України, обраний запобіжний захід у вигляді застави обирається на весь час кримінального чи судового провадження.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він був належним чином ознайомлений з ухвалою суду від 30.11.2017 року та покладеними на нього обов`язками, в разі внесення застави.

Відповідно до ч.10 ст. 182 КПК України, в разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу, з врахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

При цьому для вирішення даного питання судом, наявність відповідного клопотання сторін кримінального провадження, положеннями ч.10 ст. 182 КПК України не передбачено.

З врахуванням необхідності звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 , в дохід держави, суд вважає за необхідне застосувати іншу, більш сувору міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо судом встановлено, що перебуваючи на волі, обвинувачений перешкоджав кримінальному провадженню.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років.

Разом із тим, обвинувачений ОСОБА_5 під час здійснення судового провадження неодноразово вчиняв дії, направлені на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду. Результатом таких дій обвинуваченого, стала тяганина в даному кримінальному провадженні.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування переховувався від органів досудового слідства, в результаті чого його оголошували в розшук (т.1 а.с. 130-132).

Згідно листа начальника Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.04.2016 року, наданого захисником, ОСОБА_5 01.04.2016 року порушив міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного слідчим суддею.

05.09.2016 року судом в даному судовому провадженні було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_5 судом було заборонено залишати своє постійне місце проживання цілодобово, крім часу необхідного для явки до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду даного кримінального провадження відносно нього.

Незважаючи на обрану міру запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання 19.10.2016 року не з`явився. Подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 19.10.2016 року в зв`язку із його поганим самопочуттям. Разом із тим, обвинувачений ОСОБА_5 в своєму даному клопотанні не вказав, на яку хворобу він хворіє, чи є ця хвороба тяжкою та такою, що перешкоджає його явці до суду. Будь-яких документів на підтвердження тяжкої хвороби, ОСОБА_5 суду не надав ні станом на 19.10.2016 року, ні станом на сьогоднішній день. Також ОСОБА_5 у вказаному клопотанні не вказав, що він перебував на лікуванні в медичному закладі в зв`язку із лікуванням і не має можливості тимчасово залишити цей заклад.

21.10.2016 року під час обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що наразі не знає, чим він хворіє, який в нього діагноз.

Незважаючи на продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, після внесення такої застави, обвинувачений ОСОБА_5 протягом майже трьох місяців не виконує покладені на нього судом обов`язки з`являтися до судді для засвідчення факту непереховування його від суду.

Всі ці дії обвинуваченого свідчать про ту обставину, що він вчиняє всі дії для ухилення від суду, невиконання обов`язків, які на нього покладає суд. Тим самим обвинувачений ОСОБА_5 унеможливлює застосування до нього більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З врахуванням поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, описаних судом вище, на думку суду існують ризики, що залишившись на волі, обвинувачений ОСОБА_5 розпочне переховуватися від суду та продовжить перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження іншим чином.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Суд вважає за можливе не визначати відносно ОСОБА_5 розмір застави, оскільки він вже порушив даний запобіжний захід, обраний раніше.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № в розмірі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, використавши у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Обрати до обвинуваченого ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 строком на два місяці, до 23.06.2017 року, взявши його під варту в залі суду.

По справі оголосити перерву до 30.05.2017 року до 13:30 години для виконання даної ухвали суду та доставки обвинуваченого до суду з Дніпропетровської установи виконання покарань №4.

Ухвала суду окремо від вироку суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1