АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2016,
за участі:

адвоката ? ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА
Від адвоката ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_6 в якій він просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2016 та постановити нову ухвалу, якою поновити йому строк на подачу скарги від 15.12.2016 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, визнавши причину пропуску такого оскарження поважною. Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 УДР ГСУ СБ України ОСОБА_7 або іншу уповноважену особу СБ України повернути ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 335 000 грн., що були вилучені 30.08.2016 під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000015.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2016 скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто особі, яка її подала.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що скаргу на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна подано до суду 15.12.2016, тобто після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, в обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат посилається на неналежне дослідження слідчим суддею причин пропуску строку для подачі скарги, а саме: очікування ОСОБА_6 вчинення щодо нього відповідних слідчих дій; ОСОБА_6 не набув будь-якого процесуального статусу; подання клопотання до слідчого про повернення тимчасово вилученого майна у виді грошових коштів. При цьому апелянт зауважує, що лише 13.12.2016 він отримав від слідчого відповідь на клопотання адвоката про відмову у поверненні вилучених при обшуку у ОСОБА_6 грошових коштів.
Також в апеляційній скарзі наведено обґрунтування скарги адвоката на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Заслухавши суддю доповідача, доводи і пояснення адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення зазначених апеляційних вимог, з огляду на наступне.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд даної апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах провадження судовим повідомленням, направленим факсимільним зв`язком. Клопотань від прокурора не надходило. Поважних причин неявки до суду не повідомлено.

Щодо безпосередньо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів керується слідуючим.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу у визначений цим Кодексом строк.

Ч.1 ст.304 КПК України регламентує, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Ст.168 КПК України визначає порядок тимчасового вилучення майна. Частиною другої даної норми встановлюється, що тимчасове вилучене майно може здійснюватись під час обшуку, огляду.
Ст. 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зі змісту матеріалів судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна слідує, що 30.08.2016 в рамках кримінального провадження №999915 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2016 було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено грошові кошти у розмірі 335 000 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_6 . Тобто, у відповідності до приписів ст.168 КПК України, зазначене майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали та підтверджується матеріалами провадження, слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва правильно визначено хронологію подій, а саме те, що 30.08.2016 був проведений обшук приміщення під час якого вилучено грошові кошти, що також підтверджується копією протоколу обшуку від 30.08.2016 при якому був присутнім і ОСОБА_6 . Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, як того вимагає абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, не було подано протягом 48 годин після вилучення ані слідчим, ані прокурором. Отже, бездіяльність слідчого в даному випадку має місце зі спливом 48 годин після вилучення такого майна.

Ч.5 ст.115 КПК України встановлює, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк. Крім того, згідно частини сьомої даної статті, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами ? і неробочий час.

Враховуючи вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону України, початок перебігу бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку, починає витікати з 02.09.2016. У відповідності до правил ч.1 ст.304 КПК України останнім днем подачі скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є 12.09.2016, з огляду на те, що 11.09.2016 припадає на неділю, тобто вихідний день. Натомість, до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого адвокат звернувся 15.12.2016, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Разом з тим, як вірно вказано в ухвалі Апеляційного судом міста Києва від 08.12.2016, предметом перегляду де була дана скарга, бездіяльність слідчого не можна вважати триваючою, поза як ч.1 ст.304 КПК України визначено конкретний строк дії права особи на звернення зі скаргою до слідчого судді. З огляду на зазначене, клопотання адвоката, подане в межах скарги, про поновлення пропущеного строку ? не може розцінюватись як поважна причина пропуску такого строку, зважаючи, що обчислення перебігу процесуальних строків оскарження бездіяльності слідчого не можна пов`язувати із датою отримання відповіді на клопотання, проведення певних слідчих дій чи набуття відповідного процесуального статусу, як на те посилається апелянт. При цьому судом наголошується, що поважними причинами можуть бути лише ті обставини, які об`єктивно перешкоджають особі вчасно звернутись до суду зі скаргою, наприклад: важка хвороба скаржника, стихійне лихо, тощо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності висновку слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про пропущення адвокатом ОСОБА_5 десятиденного строку на звернення до суду зі скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України, не знаходять свого підтвердження.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2016 є такою, що постановлена з дотримання вимог ст.370 КПК України, а тому законних підстав для скасування вказаної ухвали колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2016, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто особі, яка її подала, ? залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3