печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2017 року

Печерськийрайонний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000142 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом Управління державної охорони України ( НОМЕР_1 , м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 8) на посаді тимчасово виконуючого повноваження офіцера 1 відділу Центру захисту інформації, у військовому званні прапорщика, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до частини та виконувати обов`язки військової лужби, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року та умов укладеного контракту у визначений час почав умисно без поважних причин та без дозволу командування систематично не з`являтись на службу до Управління державної охорониУкраїни, а саме 23 та 24 березня 2016 року, 30 та 31 березня 2016 року, 4 та 5 квітня 2016 року, 8 квітня 2016 року, 11 та 12 квітня 2016 року, 14 та 15 квітня 2016 року, 19 та 20 квітня 2016 року, проводячи час на власний розсуд в м. Києві, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для з`явлення до Управління державної охорони України, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, поки 21.04.2016 року біля 09 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до Центру захисту інформації Управління державної охорони України і заявив про себе, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливо періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України.

27 березня 2017 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину в межах висунутого обвинувачення, та погодився з правовою оцінкою його дій за ч. 4 ст. 407 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину, а саме у виді штрафу в розмірі 5100 грн.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманівимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній мірупокарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, згідноіз ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючивикладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27 березня 2017 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих доходів громадян, що становить 5100 грн.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, уразі не подачі на ньогоапеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерськийрайонний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцятиднів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1