АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/805/17
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003597, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Солоне, Вільнянського району, Запорізької області, громадянку України, українку, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

- 06.04.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилась 16.12.2006 року з Виправної колонії №44 по відбуттю покарання;

- 28.01.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилась 09.11.2012 року з Виправної колонії №65 по відбуттю покарання,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту затримання, тобто з 12.11.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили.

Вирішена доля речових доказів.

Відповідно до змісту вироку, 25.09.2013 року приблизно о 22 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, нанесла ножем один удар в область лівого плеча, один удар ножем в область зовнішньої поверхні гомілки та три удари ножем в область внутрішньої поверхні правої ноги (гомілки, області колінного суглобу та стегна), чим згідно судово-медичної експертизи №3237 від 27.10.2013 року, спричинила ОСОБА_9 колото-різану рану лівого плеча, колоту-різану рану зовнішньої поверхні лівої гомілки, колото-різані рани внутрішньої поверхні правої ноги (гомілки, області колінного суглоба і стегна), що ушкоджують шкіру, підшкірну клітковину, фасції і м`язи, судини, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що призвели до зовнішньої крововтрати, внаслідок якої настала смерть потерпілої ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить змінити вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 на підставі того, що призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. При призначенні покарання суд першої інстанції не врахував, що обвинувачена свою вину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому, має постійне місце проживання за яким зареєстрована, характеризується позитивно, працює неофіційно, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває. Апелянт вважає, що перевиховання ОСОБА_7 можливо без позбавлення волі, тому є можливість при призначенні покарання застосувати положення ст. 69 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинувачену та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покарання ОСОБА_7 , належним чином врахував обставини, передбачені законом, і зазначивши у вироку, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, раніше судима за корисливі злочини, але визнала свою провину у скоєнні тяжкого злочину і щиро покаялась. Беручи до уваги зазначені обставини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 121 КК України. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченій мінімально можливе покарання, і не вбачає достатніх підстав для подальшого його пом`якшення. З тих же причин, суд не вбачає підстав для призначення покарання більш м`якого ніж передбачено законом відповідно до ст. 69 КК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги і звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б переконали колегію суддів у можливості виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання. Окрім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ані обвинувачена, ані захисник не надали відомостей про наявність у обвинуваченої офіційного місця роботи, сталих родинних зв`язків тощо, тобто обставин, які створюють умови для виправлення особи обвинуваченої.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_7 строк її попереднього ув`язнення з 12.11.2016 року по 19.06.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без змін.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 12.11.2016 року по 19.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4