АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2016 року обвинуваченим ОСОБА_6 та в його інтересах захисником ОСОБА_7 подано апеляційні скарги.

Згідно, вироку суду І інстанції, ОСОБА_8 , обвинувачено:

-за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3-ри роки;

-за ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1рік.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Провадження №11-кп/794/36/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч.3 ст.185,
ч.1 ст.122 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з моменту затримання, тобто з 18 год. 10 хв. 28.09.2016 року, на підставі ст.72 п.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення обвинуваченому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 28.09.2016 року до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком в законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 залишено обрану - тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 263 грн. 88 коп..

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок районного суду надто суворим в частині призначеного покарання.

Посилається на те, що судом в повній мірі не враховано його вік, що він є сиротою, визнав вину та сприяв слідству, а також, що він раніше не судимий.

Просить вирок суду І інстанції змінити, застосувати ст. 69, 75 КК України та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі вважає, що призначене покарання його підзахисному за своїм розміром є несправедливим через свою суворість, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і у вчиненому щиро кається. Під час досудового розслідування та судового розгляду давав правдиві, чіткі та послідовні покази, не ухилявся від слідства та сприяв досудовому розслідуванню. Позитивно характеризується по місцю проживання.

Таким чином, не оспорюючи висновків суду першої інстанції в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.122 КК України та доведеності вини у його вчиненні, вважає, що призначене покарання обвинуваченому, знаходиться в несправедливому співвідношенні з обставинами скоєного та особою обвинуваченого, та повинно бути змінене судом апеляційної інстанції на більш м`яке покарання.

Зважає на те, що основною метою покарання є саме виправлення та перевиховання засудженого, а не кара, як відплата з боку держави за вчинене правопорушення, керуючись принципом індивідуальності, домірності, справедливості, обґрунтованості та верховенства права, враховуючи всі пом`якшуючі обставини, просить надати обвинуваченому ОСОБА_6 шанс для його виправлення та перевиховання, і пом`якшити призначене покарання у відповідності до ст.408 КПК України.

Судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 07.06.2016 року в період часу з 20 год. 20 хв. до 20 год. 50 хв., умисно, протиправно, таємно, з метою особистого збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_2 , де переконавшись, що сторонніми особами непомічений пройшов до кімнати, де зі столу викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі 3 16 Gb», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 4500 гривень.

Після вчиненого, ОСОБА_6 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 08.08.2016 року в період часу з 18 год. 45 хв. по 19 год. 30 хв. умисно, протиправно, повторно, таємно, з метою особистого збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_3 , де переконавшись, що сторонніми особами непомічений, пройшов до кухні, де зі столу викрав жіночу сумку бежевого кольору, вартістю 600 гривень, в якій знаходились: косметичка коричневого кольору в горошок, вартістю 120 гривень, всередині якої знаходилися: крем ВВ фірми «Герляйн», вартістю 1200 гривень, помада марки «Живанши», вартістю 870 гривень; тіні для брів марки «Лореаль», вартістю 340 гривень, помада марки «Лореаль», вартістю 280 гривень; олівець для очей чорного кольору, вартістю 60 гривень; олівець для брів марки «АртДеко», вартістю 300 гривень; щіточка для нанесення макіяжу двостороння, вартістю 40 гривень, щіточка для нанесення губної помади, вартістю 70 гривень; навушники до телефону чорного кольору, вартістю 120 гривень, в`язка ключів, на якій було два ключі, зарплатна картка «Ощадбанку», дисконтна картка магазину «Глянц», сертифікати на покупку ювелірних виробів у магазині «Золотий вік» номіналом два сертифікати по 2 тисячі гривень та один на 1 тисячу гривень, паспорт громадянина України, виданого на її ім`я ОСОБА_12 ..

Після вчиненого, обвинувачений з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень.

Також, ОСОБА_6 , 20 червня 2016 року приблизно о 3 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку АДРЕСА_4 під час словесного конфлікту між ним та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно вхідними дверима квартири АДРЕСА_5 наніс останньому один удар по кісті правої руки, один удар кулаком по тулубу та ще один удар в область живота, чим завдав тілесні ушкодження у вигляді вколоченого скалкового перелому основи V п`ясткової кістки із заходженням відламків, що згідно висновку судово-медичної експертизи №987 втор. від 11.07.2016 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні І інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаних місцях та у вказаний час він викрадав майно потерпілих. Також він у червні 2016 року під час конфлікту з ОСОБА_10 , завдав останньому декілька ударів. У вчиненому щиро кається. Заявлений цивільний позов не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг сторони захисту, думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні вимоги та просили змінити вирок суду І інстанції та пом`якшити призначене покарання, міркування прокурора, який просив вирок суду І інстанції залишити без змін, а апеляції учасників кримінального провадження без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони захисту задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд скориставшись правом (ст. 349 ч.3 КПК України), проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обстави, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_13 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України і висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано остаточну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив свої покази дані в суді І інстанції та зазначив, що визнає себе винним повністю у вчинених злочинах та щиро розкаюється.

Що стосується міри покарання, то колегія суддів вважає, що вона обрана ОСОБА_6 згідно загальних принципів призначення покарання з врахуванням тяжкості скоєних правопорушень, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - «Призначаючи покарання в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень те, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким, а злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості про особу обвинуваченого, а саме, що в силу ст.89 КК України обвинувачений раніше не судимий, однак раніше притягався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно.

Крім того, відповідно до ст. 66 КК України судом до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 віднесено повне визнання вини у вчиненому та щире каяття, на які посилаються апелянти у свої апеляціях.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом віднесено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, покарання обвинуваченому призначено судом відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, крім того, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_13 неможливе без ізоляції від суспільства і призначив йому мінімальне покарання за вчинений тяжкий злочин.,

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочині, а тому остаточне покарання ОСОБА_6 суд призначив шляхом поглинання менш суворого покарання за злочин середньої тяжкості, більш суворим за тяжкий злочин.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та застосування ст.ст. 69,75,76 КК України, як про це апелює обвинувачений і його захисник та в задоволені клопотання про передачу на поруки, т.я. ОСОБА_6 засуджений за тяжкий злочин.

Обставини справи судом з`ясовано повно і об`єктивно. Будь-яких порушень норм кримінально-процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим у тому ж порядку і строк з дня отримання копії.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3