Провадження № 1-кп/161/102/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 01 березня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001149, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 29.12.2016 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого за договором по найму в ТзОВ «Бетон Брук Сервіс», з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, українця, гр.України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 06 грудня 2016 року, близько 17.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_7 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на прилеглій території будівельної дільниці, розташованої за адресою: с. Струмівка, вул. Сковороди, 37,Луцького району, Волинської області, намагаючись таємно викрасти майно ПП «Будівельна компанія «Інвестор», яке знаходилось неподалік контейнера для зберігання будівельних матеріалів, а саме: два металевих швелера висотою 160 мм. та довжиною 150 см., вартістю 805 гривень, 15 одиниць арматури діаметром 12 мм. та довжиною 150 см., вартістю 240 грн., одну профільну трубу діаметром 30 мм. та довжиною 150 см., вартістю 95 гривень, а всього на загальну суму 1140 гривень, однак не довели злочин до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були помічені та затримані на місці події працівниками ДЦ «Варта».

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, однак не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового провадження між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , зокрема 28 лютого 2017 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку представника потерпілої сторони ОСОБА_5 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України із врахуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а представник потерпілої сторони ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду від 12 жовтня 2016 року по кримінальному провадженні №0000813 про примирення, укладену між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: USB флеш-накопичувач марки «Good RAM fresh», ємністю 16 Gb, на якому містяться відеозаписи з камери відеоспостереження №11 встановленій на території житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 - залишити за належністю законному володільцеві представнику потерпілого ОСОБА_5 ;

- 2 металевих швелера, 15 одиниць арматури, одну профільну трубу довжиною 150 см. - залишити за належністю законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: