У Х В А Л А
16 вересня 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И В :
10.09.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого.

Прокурор прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала та пояснила суду, що грошові кошти були вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду, а тому не потребують додаткового накладення арешту, оскільки мають незаконне походження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі положень ст. 306 КПК України вважає за можливе провести розгляд скарги за його відсутності.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 уточнив вимоги просив суд зобов`язати слідчого повернути грошові кошти у сумі 69263 грн. 00 коп., які були вилучені під час обшуку. А також пояснив, що 20 серпня 2015 року на підставі слідчого судді з автомобіля марки "Тойота Венза", д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено гроші у сумі 69263 грн. 00 коп. Станом на 09.09.2015 року слідчий чи прокурор у кримінальному провадженню № 0000006 від 20.05.2015 року з клопотанням про арешт вилученого майна до суду не звертались, а тому на підставі положень ст. 171 КПК України зазначені грошові кошти мають бути повернуті скаржнику.

Отже, суд враховуючи все вище викладене приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України … вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім того, відповідно до ст. 171 ч. 5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Прокурор суду пояснила, що грошові кошти, які були вилучені під час обшуку, входять до переліку речей, щодо яких прямо надано дозвіл в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, але суд приходить до висновку, що прокурор не надала беззаперечних доказів того, що вилучені грошові кошти мають незаконне походження, а отже не входять до переліку речей, дозвіл на відшукування яких надано ухвалою, а тому вважаються тимчасово вилученим майном.

Оскільки, всупереч вимогам ст. 171 ч. 5 КПК слідчий не звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучені в ході обшуку грошові кошти мають бути повернені скаржнику.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 303-313 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 69263 грн. 00 коп., вилучені під час обшуку 20.08.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1