Справа № 367/8942/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катінай Паневежського району Литва, громадянина Литви, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до Ірпінського міського суду з клопотанням, погодженим із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

За змістом клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2016 приблизно о 17 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_5 , будучи засудженим 07.04.2015 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, Ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 20.04.2016 року невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 9 місяців 8 днів обмеження волі згідно ст. 82 КК України, відбуваючи покарання у вигляді обмеження волі в Ірпінському виправному центрі № 132, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична 1, будучи письмово ознайомленим із межами ІВЦ-132, порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі та попередженим про кримінальну відповідальність згідно ч. 1 ст. 390 КК України за вчинення самовільного залишення меж установи чи контрагентського об`єкту, з метою ухилення від відбування покарання подолав паркан виправної установи та направився на громадському транспорті до м. Біла Церква Київської області, чим самовільно залишив встановлені межі ІВЦ-132, порушивши режим та умови відбування покарання.

29.11.2016 о 19 год. 00 хв. під час проведення оперативних заходів по розшуку засудженого ОСОБА_5 співробітниками ІВЦ-132 останнього було виявлено біля будинку №6 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайя, та доставлено до ІВЦ-132 для подальшого відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Катінай, Паневежського району Литва, є громадянином Литви, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 07.04.2015 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, Ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 20.04.2016 року невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 9 місяців 8 днів обмеження волі згідно ст. 82 КК України.

Так, ОСОБА_5 07.12.2016 згідно вимог ст.ст. 276-278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 доведена зібраними матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3-х років, орган досудового розслідування проходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема те, у якому останній підозрюється на даний час. Даний факт підтверджується тим, що не зважаючи на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за умисні злочини, відбуваючи покарання у вигляді обмеження в Ірпінському виправному центрі № 132, був під підпис ознайомлений із межами виправної установи, порядком відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність згідно ч. 1 ст. 390 КК України за самовільне залишення місця відбування покарання, однак останній, усвідомлюючи наслідки свої дій, самовільно залишив межі ІВЦ-132 чим вчинив новий умисний злочин в період відбування основного покарання та в подальшому, знаючи про невідворотність покарання за свої дії, до виправної установи самостійно не повернувся, а був виявлений працівниками ІВЦ-132, які доставили його до установи для подальшого відбування покарання.

Тобто, сторона досудового розслідування прийшла до висновку, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, в тому числі й аналогічний тому, в якому підозрюється, тобто повторно залишити межі установи виконання покарання, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення його вини останнього, а саме позбавлення волі строком до 3-х років, міцність соціальних зв`язків останнього, а саме той факт, що не має джерел для існування та фактично на даний час відбуває покарання у вигляді обмеження волі у виправному центрі та має не зняту та не погашену судимість за умисні злочини, утримується у виправному центрі, який є установою виконання покарання відкритого типу.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, орган досудового розслідування приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він визнає обставини, які викладені у клопотанні та повідомленні про підозру, однак просить не застосовувати відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши обґрунтування слідчого та прокурора, думку підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, а саме самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, засудженою до обмеження волі, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоровя, міцність соціальних звязків в місці його проживання, його репутацію, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, майновий стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, слідчий суддя встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатності застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України підлягає до задоволення, у звязку із чим слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обовязків, передбачених КПК України, у розмірі 29 000,0 гривень.

У разі внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі, на останнього слідчим суддею покладаються обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме обовязок підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обовязків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не зявиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою обчислювати з 07.12.2016 року до 04.02.2017 року включно.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту з 07.12.2016 року до 04.02.2017 року включно.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катінай Паневежського району Литва, громадянина Литви, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України.

Розмір застави становить 29 000,0 гривень (двадцять девять тисяч гривень).

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 07.12.2016 року до 04.02.2017 року включно.

Початок строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту з 07.12.2016 року до 04.02.2017 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж пяти днів.
Суддя: ОСОБА_1