Справа № 539/529/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і перекладачів жестів мови глухих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лубни Полтавської області, українець, громадянин України, працює членом бригади ресторану «Макдональс» м. Кременчук, освіта середня, інваліда 3 ї групи , не одружений, мешканець АДРЕСА_1 , судимий: 16.12.2014 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся 19.02.2016 року до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає , що 16.02.2016 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_5 , маючи не відбуту умовно дострокову міру покарання за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, прибув на третій поверх приміщення Лубенського УВП УТОГ за адресою: м. Лубни вул. Радянська 81, Полтавської області де зустрів ОСОБА_10 яка в руці тримала мобільний телефон «Nokia С2».

В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону з рук ОСОБА_10 шляхом ривка.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом ривка, повторно відкрито викрав з рук ОСОБА_10 її мобільний телефон «Nokia С2» вартістю 323 грн. та залишивши місце скоєння злочину викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Стороною обвинувачення відповідні дії підозрюваного ОСОБА_5 були кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

17.02.2016 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0000292 за ч. 2 ст. 186 КК України.

19.02.2016 року за вказаним фактом злочинної діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення на думку сторони обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

даними встановленими з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 , в якому остання вказує на те, що раніше їй знайомий ОСОБА_5 , 16.02.2016 року, близько 18 год. 50 хв. відкрито викрав з її рук шляхом ривка, належним їй мобільний телефон «Нокіа С2» та зник у невідомому напрямку;

даними встановленими з протоколу огляду від 18.02.2016 року в ході якого у ОСОБА_5 , вилучено сім картку мобільного оператора «МТС», яка знаходилась в телефоні належному потерпілій ОСОБА_10 , який відкрито викрав ОСОБА_5 ;

даними встановленими з протоколу огляду від 18.02.2016 року в ході якого у ОСОБА_5 , вилучено мобільний телефон «Нокіа С2» належний ОСОБА_10 ;

даними встановленими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 , котра в ході допиту повідомила обставини вчиненого злочину ОСОБА_5 ;

даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , котрий в ході допиту повідомив відомі йому обставини вчиненого злочину ОСОБА_5 ;

даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , котра в ході допиту повідомила відомі їй обставини вчиненого злочину ОСОБА_5 ;

даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , котрий в ході допиту повідомив відомі йому обставини вчиненого злочину ОСОБА_5 та вказав на те, що 16.02.2016 року о 19 год. його знайомий ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням закласти до ломбарду «Свіжа Копійка» на свої паспортні дані мобільний телефон «Нокіа С2» і він виконав його прохання;

даними встановленими з квитанції від ломбарду «Свіжа Копійка» від 16.02.2016 року відповідно до якого 16.02.2016 року о 19 год. 24 хв., ОСОБА_13 на свої паспортні дані, за проханням ОСОБА_5 заклав мобільний телефон який перед цим він відкрито викрав у ОСОБА_10 .

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , та запобігання продовженню ним злочинної діяльності, а також для запобігання можливого ухилення ним від досудового слідства йому необхідно на думку сторони обвинувачення обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні дітей, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину передбаченого ст. 187 КК України, має не зняту та не погашену судимість, під час відбуття умовно дострокового строку повторно вчинив умисний тяжкий злочин, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років.

Таким чином ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки та знаходячись на волі, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від слідства та суду, змінювати місця проживання, залишити територію області чи України не повідомивши про це слідчого, прокурора та суду в залежності від стадії досудового розслідування, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та призначення йому законного покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Крім цього на даний час, у кримінальному провадженні залишаються не проведеними значний обсяг слідчих дій, участь у проведенні яких з підозрюваним ОСОБА_5 є обов`язковою для повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування а перебуваючи на волі підозрюваний зможе ухилитися що призведе до неможливості проведення даних слідчих дій.

Незаконне впливання на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_5 , матиме можливість шляхом вмовлянь або погроз, як особисто так і за допомогою рідних чи знайомих вплинути на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, що призведе до подальшої зміни раніше даних ними показів чи взагалі до відмови свідчити у кримінальному провадженні.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисний тяжкий злочин, передбачений ст. 187 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість, під час відбуття умовно дострокового строку покарання, повторно вчинив умисний тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років. Незважаючи на понесене ним надзвичайно м`яке покарання за скоєння умисного тяжкого злочину передбаченого ст.. 187 КК України останній на шлях виправлення не став, дана міра покарання профілактично на нього не вплинула і останній злочинним шляхом продовжив заробляти собі на життя, тому таким чином, останній зможе продовжувати свою злочину діяльність та в подальшому вчиняти нові умисні та корисливі правопорушення з метою незаконного заробітку.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під варту на думку сторони обвинувачення , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд залишити його на свободі . Мобільний телефон він викупив та повернув потерпілій. Зобов`язується з`являтися до слідчого чи суду на першу вимогу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також вважав, що стороною обвинувачення не наведено достатніх підстав для обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою та вважав за можливе застосування інших альтернативних запобіжних заходів відносно його підзахисного , зокрема вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, позицію підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити виходячи із наступного .

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В свою чергу , відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошує, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію ЄСПЛ, викладену у рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції», "Тодоров проти України" та інших для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою .

За результатами розгляду даного клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи, має постійне місце проживання , повернув предмет злочину.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання не довели наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу - взяття під варту фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу ніж утримання під вартою.

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою та враховуючи загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати міру запобіжного у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За приписами ч.4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведених вище обставин, особи підозрюваного, наявності у нього постійного місця проживання, тяжкості покарання, стану здоров`я приходжу до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту сроком на 2 місяці.

Заборону підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 слід визначити на певний період, а саме кожного дня з 20 години 00 хвилин та до 06 години 00 хвилин наступного дня, що пов`язане з необхідністю придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої черговості.

Згідно вимог ч.5 ст. 194 КПК України необхідно покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю, не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 176 - 178, 181, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши підозрюваному залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20.00 години до 06.00 години наступної доби.

Крім цього, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю, не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дата закінчення відповідного запобіжного заходу за умови не продовження його 22.04.2016 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1