Справа № 142/1305/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2017 р. смт Томашпіль Вінницької області
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2015 року солдат ОСОБА_5 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час особливого періоду та направлений для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 17 липня 2015 року № 272-ОС солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 7 серпня 2015 року № 311 ОС солдат ОСОБА_5 призначений на посаду патрульного 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІІ та відповідно до ст.ст. 2,4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу мобілізацією на особливий період.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Згідно вимог ст. 3, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
У зв`язку із затвердженням Верховною радою України Указів Президента України « Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року № 454/2014 від 6 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Однак , солдат ОСОБА_5 в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за контрактом, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, з метою тимчасово ухилятися від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно 24 травня 2016 року о 8 год. 30 хв. у відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІІ (військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що дислокується за адресою АДРЕСА_1 .
Так, 24 травня 2016 року близько 8 год.30 хв. на ранковому шикуванні було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 який будучи військовослужбовцем, військової служби за мобілізацією на особливий період, в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасового ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно у відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ( військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
За час відсутності в частині солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 28 травня 2016 року.
28 травня 2016 року о 8 год. 30 хв. солдат ОСОБА_5 прибув до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та приступив до виконання своїх обов`язків, чим вчинив нез`явлення вчасно військовослужбовцем ( крім строкової служби) на військову службу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
Крім того, 30 травня 2016 року близько 8год. 30 хв. на ранковому шикуванні було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 який будучи військовослужбовцем, військової служби за мобілізацією на особливий період, в порушення ст.ст. 17,65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасового ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ( військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
За час відсутності в частині солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 10 червня 2016 року.
10 червня 2016 року о 8 год. 30 хв. солдат ОСОБА_5 прибув до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та приступив до виконання своїх обов`язків, чим повторно вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ( крім строкової служби) вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що будучи призваним до лав Збройних Сил України Могилів - Подільським ОМВК Вінницької області в травні 2016 року він двічі самовільно залишав військову частину, нікого не повідомлявши та не вживавши заходів для залишення військової частини на законних підставах. Зазначив, що самовільно залишав військову частину, оскільки до нього зателефонували на телефон та повідомили, що у його матері погіршився стан здоров`я, після чого здавши зброю він залишив військову частину. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю та щиро кається у скоєному.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що винність його у вчиненні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненні в умовах особливого періоду крім воєнного стану, вчинене особами зазначеними в частина першій або другій цієї статті (військовослужбовцями, крім строкової служби).
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає повторність вчинення злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, згідно службової характеристики за місцем проходження служби ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно, а саме має незадовільну професійну підготовку, не працює над підвищенням рівня своїх знань, згідно довідки виданої головним лікарем КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває, згідно довідки виданої начальником військово-медичного клінічного центру ОСОБА_5 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебував, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням ОСОБА_5 для виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок Томашпільського районного суду Вінницької області за результатами розгляду обвинувального акта може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів із дня проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку. Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1