Справа № 461/5393/17
Провадження №1-кп/461/438/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000828 від 27.02.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України
в с т а н о в и в:

влітку 2016 року, у невстановлений час, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Рівне, точної адреси не встановлено, діючи умисно, зірвавши кущі конопель, перевіз у м.Львів та зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та висушивши зірвані вищевказані рослини подрібнив їх та зберігав у згортках, які носив при собі для власного споживання, без мети збуту. Надалі, 27.02.2017 року, приблизно о 00:05 год. ОСОБА_4 виявили працівники поліції навпроти будинку АДРЕСА_2 , де виявили та вилучили два згортки, у яких знаходилась, згідно з висновком експерта №3/249 від 12.05.2017 року речовина рослинного походження, яка містить тетрагідроканабінол (канабіс), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та маса якого становить 5,75 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що всі обставини, викладені в пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Зокрема зазначив, що влітку 2016 року, точний час та місце не пам`ятає, перебуваючи у м. Рівне, зірвав декілька кущів коноплі. Згодом перевіз їх за своєю адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , висушив кущі коноплі, подрібнив їх, загорнув у два згортки та зберігав при собі для власного споживання. Зазначив, що навпроти будинку АДРЕСА_2 працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено два згортки подрібненої коноплі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною, оскільки він вчинив незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержуватись вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро покаявся, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.
Окрім того, з обвинуваченого необхідно стягнути судові витрати в розмірі 742,20 грн. за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/249 від 12.05.2017 року.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 742,20 грн. за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/249 від 12.05.2017 року.
Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: 2 згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1