У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду надійшло вищезазначене клопотання в рамках кримінального провадження №0000045, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, про накладення арешту на товарно-матеріальних цінностей, а саме: АЗС (автозаправний модуль) та ПММ близько 100 літрів дизельного палива в залізній бочці, які було виявлено та вилучено 03.11.2016 року під час огляду за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна, 264.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

14 вересня 2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000045, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.212 КК України, що можуть свідчити про умисне ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Теміртранс-Захід» (, м. Мукачево, вул. Пушкіна, 24 А), які використовуючи низки підконтрольних суб`єктів господарювання, таких як: ТОВ «БСП ОІЛ» (, м. Мукачево, вул. Пушкіна, 11), ТОВ «Закарпатська Нафтогазова Компанія» (, м. Мукачево, вул. Крилова, 98Г) та ТОВ «Васстел» (, м. Мукачево, вул. Пряшівська, 11), здійснювали реалізацію паливно-мастильних матеріалів через мережу АЗС, без відображення вказаних операцій в бухгалтерському та податковому обліках, у наслідок чого, в період з січня 2016 року по вересень 2016 року умисно ухилились від сплати акцизного податку у сумі понад 3,5 млн. грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Так, службові особи ТОВ «Теміртранс-Захід», основним діяльності якого є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, протягом 2016 року здійснювали ввезення (імпорт) на митну територію України паливно мастильних матеріалів (дизельного пального) від «PROTON ENERGY GROUP S.A.» (14 rue de Candolle, 1205 Geneva, Switzerland), а також придбавали паливно мастильні матеріали на території України від ТОВ «Протон Енерджі Україна» (, м. Київ, вул. Солом`янська, 11).

Так, до схеми імпорту дизельного пального ТОВ «Теміртранс-Захід» залучено СГ, які розташовані в країнах з пільговим оподаткуванням. Схема роботи полягає в тому, що на шляху від іноземного товаровиробника до кордону України проходить заміна товаро-супровідних документів (рахунка, інвойсу), а для митного оформлення вантажу в Україні представляється пакет документів де фактурна вартість імпортованих паливно мастильних матеріалів значно занижена.

В подальшому, для досягнення злочинного результату службові особи ТОВ «Теміртранс - Захід» відображали реалізацію ввезених паливно мастильних матеріалів на адресу підконтрольних СГД, зокрема: ТОВ «БСП ОІЛ» (, м. Мукачево, вул. Пушкіна, 11), ТОВ «Закарпатська Нафтогазова Компанія» (, м. Мукачево, вул. Крилова, 98Г) та ТОВ «Васстел» (, м. Мукачево, вул. Пряшівська, 11), які в свою чергу здійснюють реалізацію паливно мастильних матеріалів через власні, не обліковані АЗС за готівку, використовуючи так звані «чіпи». Касові апарати на даних АЗС відсутні, чеки на АЗС не видаються. Реалізація ПММ здійснюється поза обліком, без відображення у податковому та бухгалтерському обліках підприємств, з метою ухилення від сплати акцизного податку до державного бюджету України.

Документально ТОВ «Теміртранс-Захід» також відображає реалізацію дизельного пального на суб`єкти господарювання з ознаками «ризиковості» та «транзитності», зокрема: ТОВ «Родинне Поле» (, Одеська обл., смт. Раухівка, вул. Гвардійська, 17/2), ТОВ «Магнум» (, м. Київ, вул. Качалова, 5-Д), ТОВ «ІФ-10 Лайнер» (), ТОВ «Спіріт Компані» ().

Дані суб`єкти господарювання формують схемний податковий кредит, яке відображається у документальному оформленні придбання товарів з однією номенклатурою товарів (дизельне пальне, інше), та в подальшої реалізації товарів з іншою номенклатурою (насіння соняшника, меблі та інше).

Таким чином, діяльність ТОВ «Теміртранс-Захід», ТОВ «БСП ОІЛ», ТОВ «Закарпатська Нафтогазова Компанія» та ТОВ «Васстел» спрямована на здійснення операцій, пов`язаних із заниженням об`єкту оподаткування та надає змогу ухилитися від сплати акцизного податку до бюджету України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що роздрібна реалізація імпортованих паливно мастильних матеріалів фактично відбувається через власні, не обліковані АЗС за готівку, використовуючи так звані «чіпи», на яких касові апарати відсутні, чеки не видаються. Реалізація ПММ здійснюється поза обліком, без відображення у податковому та бухгалтерському обліках підприємств, з метою ухилення від сплати акцизного податку до державного бюджету України. Одна з таких АЗС розташована за адресою Закарпатська область Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна, 264.

03.11.2016 згідно з вимогами ч.3 ст. 233 та ч.2 ст. 237 КПК України, за згодою ОСОБА_5 на території за адресою: АДРЕСА_1 , якою він користується відповідно до договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Тячівському відділі ЗРФ ДА «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2007 року за №-, проведено огляд.

Поведеним оглядом земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що на ділянці при в`їзді на територію з лівої сторони знаходиться АЗС по реалізації зрідженого нафтового газу пропан-бутан. Також, на території виявлено автозаправний модуль (А-95- дизельне паливо), який був прихований в залізному міні ангарі зеленого кольору, доступ до якого став можливим при відмиканні ОСОБА_5 навісного замка.

Оглядом автозаправного модуля (А-95-дизельне паливо) встановлено, що він прикріплений до квадратної, залізної бочки в середині якої знаходилось близько 100 (сто) літрів дизельного пального. ФОП ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п.: АДРЕСА_2 ) документів, які б підтверджували одержання дозволу на розміщення АЗС (автозаправного модуля А-95 дизельне паливо), а саме: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; статут; документи, що підтверджують розміщення АЗС (акт прийому до експлуатації АЗС, затверджений у встановленому порядку); узгодження на відкриття АЗС, та документів, які б підтверджували походження (придбання) ПММ надано не було, чим підтверджується факт надання ФОП ОСОБА_5 послуг в сфері незаконного зберігання з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів (паливно-мастильних матеріалів) та порушення норм Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997р. №1442 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами».
Виявлені автозаправний модуль (А-95- дизельне паливо) та ПММ, які знаходились в квадратній, залізній бочці вилучено та передано на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_5 згідно акту прийому-передачі ТМЦ від 03.11.2016.
Допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що виявлені ПММ були придбані ним для власних потреб, однак де, в кого пояснити не зміг.
Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення ч. 2 і 3 ст. 170 КПК України вказують на те, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчим не надано відомостей, що речі на які просять накласти арешт визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Постанови про визнання 100 літрів дизельного палива речовими доказами по справі не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) … 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням…; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Органами досудового слідства не наведено жодної обставини чи факту на підтвердження існування будь-якого ризику, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК (знищення, втрати чи псування майна, визнаного по справі речовими доказами), що викликає необхідність арешту такого майна та виправдовує його потребами досудового розслідування.

Окрім того, з наданого слідчому судді витягу з ЄРДР датованого 04.11.2016 року вбачається, що підозра у кримінальному провадженні не пред`явлена. Відсутні і докази наявності цивільного позову.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1