Справа № 467/1152/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017 року Арбузинський районний суд
Миколаївській області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка, Арбузинського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , освіта середня, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року за ч. 4 ст. 407, 69 КК України до 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні. Звільнений по закінченню строку відбування покарання 27 квітня 2017 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2016 року у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння кобили (самиці свійського коня) ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 22 квітня 2016 року близько 15:00 години, прийшов до місця мешкання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 та під вигаданим приводом поїхати покататися по с. Семенівка на кобилі (самиці свійського коня) з гужовою повозкою, попросив останню надати йому кобилу з гужовою повозкою, заздалегідь не маючи наміру його повертати. Будучи введеною в оману ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 і не сумніваючись у його добропорядності, добровільно передала останньому свою гужову повозку з кобилою (самицею свійського коня), вагою 400 кг вартістю 20 гривень за один кілограм конини живої ваги, яким ОСОБА_4 незаконно заволодів.

В подальшому кобилою (самицею свійського коня) ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8000 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та суду показав, що дійсно вдень 22 квітня 2016 року він, маючи умисел на заволодіння кобили (самиці свійського коня), що належала ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, прийшов до домоволодіння останньої, а саме до будинку АДРЕСА_2 , вигадав привід, щоб начеб то покататися на тварині, попросив потерпілу надати йому кобилу з гужовою повозкою, заздалегідь не маючи наміру його повертати. Потерпіла добровільно передала йому тварину, якою він розпорядився на власний розсуд. Завдана потерпілій шкода на суму 8000 грн. ним відшкодована.

До початку судового засіданняпотерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просила призначити на розсуд суду.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували
Указаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При визначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, його молодий вік, має постійне місце реєстрації та проживання, військовослужбовець, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, те, що раніше він судимий, його характеризуючи дані з місця проживання, стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його критичне ставлення до вчиненого ним злочину, його поведінку після вчинення злочину, позицію потерпілої щодо призначення покарання, відшкодування шкоди.

Враховуючи наведене вище та думку прокурора, щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання останнього, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: гужову повозку та кобилу (самицю свійського коня), що передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1