справа № 216/2945/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року р. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Уза Гомельської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), поза штатом, у військовому званні солдата, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,-
Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1595-VII від 22.07.2014 року, відповідно до ст.ст.106 ч. 1 п.п.1, 17, 20; 112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Одеської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
На виконання вищезазначеного Указу Президента України та визначених завдань Одеським ОМВК 21.08.2014 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, яку він з 25.11.2014 року став проходити у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді старшого навідника у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від25.03.1992 року з 21.08.2014 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
В середині січня 2015 ОСОБА_4 був направлений у службове відрядження до м. Вознесенськ Миколаївської області, з якого мав повернутися в розташування частини 21.01.2015 року.
Під час перебування у вказаному відрядженні ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`являтися на службу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути з відрядження до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 21.01.2015 року о 08год. 00хв. умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився на службу, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
08.03.2017 року біля 10год. 00хв., тобто більше ніж через один рік, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді старшого навідника у військовому званні солдата, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути з відрядження до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 21.01.2015 року о 08год. 00хв., діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, без поважних причин та без дозволу командування не з`явився на службу, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 08.03.2017 року біля 10год. 00хв., тобто більше ніж через один рік, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що 21.01.2015 року без дозволу командування залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд. Проте зрозумівши помилковість свого вчинку 08.03.2017 року з`явися до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.10.2015 року а.с.3,
- актом службового розслідування - а.с.5-6;
- наказом про призначення службового розслідування від 23.01.2015 року № 200 а.с.8;
- наказом про результати службового розслідування від 13.03.2015 року № 825 а.с.12-13;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2014 року № 6, відповідно до якого солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 а.с.31;
- витягом з наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.03.2014 року № 2 про призов на військову службу військовозобов`язаного ОСОБА_4 а.с.37
- копією військового квитка а.с.9-11
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 408 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, і вважає необхідним для виправлення обвинуваченого призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч.1 ст. 408 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід - особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
СУДДЯ: