Дата документу 17.05.2017 Дело № 334/2691/17
Номер призводства 1-кп/334/390/17
17 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
11.09.2016 року ОСОБА_4 перебуваючи у м. Запоріжжі, під час спілкування з ОСОБА_5 , яка на той час перебувала за кордоном України, виник умисел на заволодіння її грошовими коштами. Так, під час розмови, ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_4 з проханням отримання грошових коштів в сумі 100 Євро за допомогою системи грошових переказів «Western Union» у відділенні банку в м. Запоріжжі, які призначались для лікування її хворої матері ОСОБА_6 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі м. Запоріжжя, та самостійно не могла отримати грошовий переказ. В свою чергу, ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що крім нього, ніхто не зможе отримати грошові кошти від ОСОБА_5 , погодився допомогти останній та отримати переказ грошових коштів, про що завірив потерпілу, хоча в дійсності, ОСОБА_4 вирішив заволодіти вказаними грошовими коштами.
12.09.2016 року, в денний час, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ПАТ «ПУМБ» яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 16, реалізуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , під виглядом надання допомоги в отримання грошових коштів та передачі їх її хворій матері, за допомогою системи грошових переказів «Western Union» отримав на своє ім`я грошові кошти у розмірі 100 Євро, еквівалент яких за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.09.2016 року становить 30,05 грн. за 1 Євро, що відповідає 3005 гривень, що підтверджується заявкою на видачу готівки №762241, якими в подальшому заволодів, та покладені на нього зобов`язання перед ОСОБА_5 , не виконав. Таким чином у результаті вказаних дій ОСОБА_4 , завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріальні збитки на загальну суму 3005 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно потерпіла перевела йому 100 Євро для передачі матері, яка перебувала в лікарні, він передав тільки 1000 грн., а інші потратив на свої потреби, на даний час він відшкодував матеріальні збитки, у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила суду про обставини вчинення кримінального правопорушення, та що матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеному кримінальному правопорушенні в судовому засіданні доведена повністю.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 1 ст. 190 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся, заподіяну шкоду відшкодував.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, думки потерпілої, суд вважає за можливе призначити йому покарання необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочині у вигляді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Судья: Баруліна