Справа № 1407/1-328/11
Номер провадження1/1407/3030/11
ВИРОК

іменем України

"24" листопада 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Каракадько Ю.В.,

з участю прокурора Телечкана Д.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 /на теперішній час Автономної Республіки Крим/, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одруженого, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкає за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, село Трикрати, провулок Шкільний, будинок №1, судимого,

-17.12.1990 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ст.215-3 ч.2 КК України /в редакції 1960 року/ до 02 років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 02 роки,

-03.07.1992 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 81ч.3, 140ч.3, 42, 43 КК України /в редакції 1960 року/ до 04 років позбавлення волі,

-29.11.1996 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 17ч.2 141ч.2, 215-3 ч.2 КК України /в редакції 1960 року/ до 05 років позбавлення волі, за постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.04.2000 року, звільненого з місця позбавлення волі із застосуванням ст.52 КК України /в редакції 1960 року/ умовно-достроково на 01 рік 05 місяців 02 дня позбавлення волі,

-06.03.2002 року Братським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185ч.2, 185ч.3, 15ч.2 185ч.3, 70, 71 КК України до 04 років 05 місяців 02 днів позбавлення волі,

-10.04.2002 року Братським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185ч.3, ст.70ч.4 КК України до 05 років позбавлення волі, за постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.02.2006 року, звільненого з місця позбавлення волі в порядку ст.81 КК України умовно-достроково на 01 рік 11 днів позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2011 року біля 22 годин 00 хвилин в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, підсудний ОСОБА_2, перебував на законних підставах в приміщенні житлового будинку №1 по провулку Шкільний, де на той час мешкали його матір ОСОБА_1, рідний брат ОСОБА_1. Під час сварки, яка виникла на грунті малопобутових факторів, між підсудним ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_1, виник конфлікт, який перейшов в бійку, під час якої ОСОБА_1 наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя підсудного ОСОБА_2. У відповідь на умисні дії ОСОБА_1, які були направлені на побиття підсудного ОСОБА_2 та спричинення йому тілесних ушкоджень, підсудний ОСОБА_2 також маючи на меті спричинення умисного тілесного ушкодження за допомогою кухонного ножа, який він взяв в руки з кухонного столу в приміщенні будинку, наніс удар цим ножем в область підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1, в результаті чого заподіяв ОСОБА_1 тілесне ушкодження в виді колото-різаної рани грудної клітини та шиї, з пораненням та пошкодженням підлежачих м`язів, пристіночної плеври зліва, магістральних кровеносних судин, тобто підключичної артерії та плечеголової вени, пристіночної плеври зліва, в результаті чого виникла гостра крововтрата. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті виниклої гострої крововтрати, настала смерть ОСОБА_1 в 0 годин 10 хвилин 12 липня 2011 року в Вознесенській центральній районній лікарні, куди було доставлено ОСОБА_1, після отриманої колото-різаної рани.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 не визнав себе винним в скоєнні даного злочину, але підтвердив факт виникнення сварки між ним та його рідним братом ОСОБА_1, яка мала місце 11 липня 2011 року біля 22 годин 00 хвилин в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, в приміщенні житлового будинку №1 по провулку Шкільний, де на той час мешкали його матір ОСОБА_1, та його рідний брат ОСОБА_1. Під час сварки, яка виникла на грунті побутових факторів, між ним та його рідним братом ОСОБА_1 виник конфлікт, який перейшов в бійку, під час якої ОСОБА_1 почав наносити йому удари кулаками рук в область обличчя. Бійка між ним та його братом ОСОБА_1 пересунулася із приміщення будинку на поріг перед вхідними дверьми в будинок. Перед початком бійки, він розпочав вечеряти, тому у нього в руках був кухонний ніж, яким він різав хліб. Уже на порозі його брат ОСОБА_1 схопив його руками за шию, та почав душити. Він упав з порога на поверхню двору перед порогом будинку, при цьому падаючи на спину, лицем вгору, Зверху на нього впав його рідний брат ОСОБА_1, так як він тримав його шию руками. Брат напаки падав на нього зверху лицем вниз. Під час падіння, внаслідок того, що лікоть правої руки, в якій він тримав кухонний ніж вдарився об землю, лезо ножа зіткнулося з областю підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1. Після чого бійка продовжувалася, та його брат ОСОБА_1, перед поргом будинку душив його за шию. Коли бійка між ними закінчилася, та був викликаний автомобіль швидкої допомоги, який доставив ОСОБА_1 в приймальне відділення Вознесенської центральної районної лікарні, де вночі ОСОБА_1 помер. Вину в скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть його рідного брата не визнає, так як вважає, що спричинив тяжкі тілесні ушкодження своєму рідному брату ОСОБА_1 не навмисно, а внаслідок падіння.

Але вина підсудного ОСОБА_2 в межах пред`явленого йому обвинувачення підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 11 липня 2011 року біля 22 годин 00 хвилин в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, в приміщенні житлового будинку №1 по провулку Шкільний, де мешкає вона, між її синами старшим - ОСОБА_1 та молодшим - ОСОБА_2 виникла сварка, яка перейшла в бійку, під час якої ОСОБА_1 почав наносити ОСОБА_2 удари кулаками рук в область обличчя. Бійка між її синами перемістилася із приміщення будинку на поріг перед вхідними дверьми в будинок. Перед початком бійки, її молодший син ОСОБА_2 розпочав вечеряти, тому у нього в руках був кухонний ніж, яким він різав хліб. Уже на порозі її старший син ОСОБА_1 схопив ОСОБА_2 руками за шию, та почав душити. Вони упали з порога на поверхню двору перед порогом будинку. При цьому її молодший син ОСОБА_2 падав з порогу будинка на спину, лицем вгору. Зверху на нього впав її старший син ОСОБА_1. Після їх падіння бійка продовжувалася, лежачи на землі перед поргом будинку ОСОБА_1 душив ОСОБА_2, схопивши руками його шию. Коли бійка між її синами закінчилася, то вона побачила на них кров. Після чого вона побачила що ОСОБА_1 поранений. Вона зрозуміла, що ОСОБА_1 був поранений ножем, який тримав в руках під час бійки ОСОБА_2, але як сталося саме поранення вона не бачила. Після бійки між її синами був викликаний автомобіль швидкої допомоги, який доставив ОСОБА_1 в приймальне відділення Вознесенської центральної районної лікарні, де вночі ОСОБА_1 помер. Вона організовувала поховання свого сина ОСОБА_1, але ніяких претензій матеріального характеру до підсудного ОСОБА_2 вона не має, так як він також є її сином.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що поряд з нею по-сусідству мешкає ОСОБА_4. 11 липня 2011 року біля 22 годин 00 хвилин у дворі житлового будинку №1 по провулку Шкільний, де мешкає саме ОСОБА_4, вона чула, що сварилися між собою та кричали один на одного - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є синами ОСОБА_4. Вона зрозуміла між ними виникла бійка, але самої бійки вона не бачила. Через декілька хвилин вона побачила на вулиці ОСОБА_2, який просив викликати машину швидкої допомоги, при цьому вона бачила, що одяг ОСОБА_2 був забруднений у кров. Також ОСОБА_2 повідомив її що він підрізав свого старшого брата ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_3.

Експерт судово-медичної експертизи ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 був нанесений удар колючо-ріжучим предметом, вірогідніше всього ножем, з направленням руху клинка зверху вниз в область підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1, внаслідок чого ОСОБА_1 було заподіяне тілесне ушкодження в виді колото-різаної рани грудної клітини та шиї, з пораненням та пошкодженням підлежачих м`язів, пристіночної плеври зліва, магістральних кровеносних судин, тобто підключичної артерії та плечеголової вени, пристіночної плеври зліва, в результаті чого виникла гостра крововтрата. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті виниклої гострої крововтрати, настала смерть ОСОБА_1 в 0 годин 10 хвилин 12 липня 2011 року в Вознесенській центральній районній лікарні, куди було доставлено ОСОБА_1, після отриманої колото-різаної рани. Отримати дане тілесне ушкодження при падінні неможливо, так як направлення каналу рани у ОСОБА_1 направлено зверху вниз в області підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1. Також при дослідженні матеріалів кримінальної справи, а саме протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_2, який на момент даної слідчої дії був підозрюваним по кримінальній справі /а.с.33-35/ експертом судово-медичної експертизи ОСОБА_6 звернуто увагу на те, що ОСОБА_2 невірно вказує /на фото №4 а.с.35/ як саме він тримав ніж, та як саме наносив удар в тулуб ОСОБА_1. Колото-різана рана на тілі ОСОБА_1 знаходиться в підключичної ділянці верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1, внаслідок чого ОСОБА_1 було заподіяне тілесне ушкодження в виді колото-різаної рани грудної клітини та шиї, з пораненням та пошкодженням підлежачих м`язів, пристіночної плеври зліва, магістральних кровеносних судин, тобто підключичної артерії та плечеголової вени, пристіночної плеври зліва, в результаті чого виникла гостра крововтрата, при цьому направлення каналу рани у ОСОБА_1 направлено зверху вниз в області підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1, а не так як вказує в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 12 липня 2011 року /а.с.33-35/ ОСОБА_2. Крім того ОСОБА_2 невірно вказує саму локалізацію колото-різаної рани, вона знаходиться не в тому місці на тілі ОСОБА_1, на яке вказував в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 12 липня 2011 року /а.с.33-35/ ОСОБА_2.

Крім показів самого підсудного ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_1, свідків та експерта судово-медичної експертизи, які були допитані в судовому засіданні, вина підсудного ОСОБА_2 повністю підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, дослідженими в судовому засіданні:

Протоколом огляду місця події від 11 липня 2011 року, з яких вбачається місце події за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, село Трикрати, провулок Шкільний, будинок №1, у дворі даного домоволодіння на землі виявлені плями бурого кольору, вилучено простирадло з плямами бурого кольору, схожими на кров. /а.с.4-5/.

Протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_2 та огляду речей, які знаходяться при ньому від 12 липня 2011 року, в ході якого у ОСОБА_2 вилучена футболка та джинсові штани з плямами бурого кольору, схожі на кров. /а.с.27/.

Висновком судово-медичної експертизи №173 від 12 липня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було спричинено тілесне ушкодження в виді колото-різаної рани грудної клітини та шиї, з пораненням та пошкодженням підлежачих м`язів, пристіночної плеври зліва, магістральних кровеносних судин, тобто підключичної артерії та плечеголової вени, пристіночної плеври зліва, в результаті чого виникла гостра крововтрата. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті виниклої гострої крововтрати, настала смерть ОСОБА_1 в 0 годин 10 хвилин 12 липня 2011 року в Вознесенській центральній районній лікарні, куди було доставлено ОСОБА_1, після отриманої колото-різаної рани. ОСОБА_1 після отриманих тілесних ушкоджень певний час міг бути в свідомому стані, рухатися, вчиняти активні дії. На тілі ОСОБА_1 відсутні тілесні ушкодження, характерні для боротьби чи самооборони. Довжину раневого каналу точно вказати не можливо, так як відбулося хірургічне втручання в область колото-різаної рани. /а.с.61-66/.

Висновком судової імунологічної експертизи №209 від 12.08.2011 року, відповідно до якого на футболці та джинсових штанах, вилучених у підсудного ОСОБА_2, мається кров людини, яка за своєю груповою належністю може належати ОСОБА_1А./а.с.72-75/.

Речовими доказами по кримінальній справі, а саме простирадлом, яке було вилучено при огляді місця події від 11 липня 2011 року, а також футболкою та джинсовими штанами, які були вилучені у ОСОБА_2 в ході його особистого обшуку при затриманні./а.с.54-55/.

Судом не сприймається як допустимий доказ по кримінальній справі: протокол відтворення обстановки та обставин події від 12 липня 2011 року з участю ОСОБА_2, який на час проведення даної слідчої дії був підозрюваним по кримінальній справі. /а.с.33-35/. Первірка показань на місці мала б сенс тоді, коли окремі факти, викладені у протоколах допиту ОСОБА_2, слідчий намагався б співставити з окремими предметами, деталями обстановки, слідами, які були раніше зафіксовані у протоколі огляду місця події, висновках судово-медичних експертиз. Проведення перевірки з метою закріплення зізнання підозрюваного ОСОБА_2 без дотримання викладених вище умов, є ні що інше, як повторний допит, але не в кабінеті слідчого, і не має ніякого доказового значення по кримінальній справі, так як підозрюваним ОСОБА_2, були невірно вказана локалізація колото-різаної рани, яка знаходиться не в тому місці на тілі ОСОБА_1, на яке вказував в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 12 липня 2011 року ОСОБА_2 /а.с.33-35/.

Аналізуючи пред`явлене ОСОБА_2 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу підсудного ОСОБА_2,виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, матеріалів кримінальної справи, та враховує спосіб нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_1, знаряддя злочину, кількість, характер, локалізацію та мезанізм утворення поранень та інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_1, причини припинення злочинних дій підсудного ОСОБА_2, поведінку ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що передувала події злочину, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення підсудного ОСОБА_2 до наслідків своїх дій, а саме в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть ОСОБА_1, та ставлення підсудного ОСОБА_2 до настання смерті свого рідного брата ОСОБА_1.

Таким чином аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини підсудного ОСОБА_2, і тому його умисні дії підлягають кваліфікації в судовому засіданні за ч.2 ст.121 КК України, - тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Доводи підсудного ОСОБА_2, про те, що відповідно до ст.36 КК України, він мав право на правомірний захист своєї фізичної недоторканості від суспільно небезпечного посягання з боку рідного брата ОСОБА_1, шляхом заподіяння йому необхідної та достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідала небезпеці посягання й обстановці захисту, але умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, перевищивши межі необхідної оборони, суд находить неспроможними. В судовому засіданні встановлено, що дії підсудного ОСОБА_2 пов`язані із заподіянням шкоди своєму рідному брату ОСОБА_1, виникли за обставинами, коли реальне суспільне небезпечне посягання з боку ОСОБА_1 ще не було розпочато. Підсудний ОСОБА_2 умисно наніс удар ножем в область підключичної ділянки верхньої частини лівого боку грудної клітини ОСОБА_1, до того, як ОСОБА_1 схопив його за шию, та почав душити. Тобто підсудний ОСОБА_2 неправильно оцінював дії ОСОБА_1, та лише помилково припускав наявність посягання з боку свого старшого брата ОСОБА_1.

Також суд знаходить неспроможними доводи підсудного ОСОБА_2, про те, що він ненавмисно, а в наслідок падіння з необережності спричинив тяжке тілесне ушкодження в виді колото-різаної рани свому рідному брату ОСОБА_1, так як показання підсудного ОСОБА_2 в цій частині повністю спростовуються показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_6, допитаного в судовому засіданні, щодо механізму спричинення та локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_1.

Суд критично оцінює показання підсудного ОСОБА_2, щодо відсутності його вини в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_1, які він дав в судовому засіданні, та змінив показання в судовому засіданні, пояснюючи відсутність вини за ч.2 ст.121 КК України, на відміну від показів, даних ним на досудовому слідстві, щодо обставин нанесення тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_1 /а.с. 30-31, 40, 86-87/.

Показання підсудного ОСОБА_2 щодо відсутності його вина за ч.2 ст.121 КК України, дані ним в судовому засіданні суперечать всім іншим матеріалам кримінальної справи, та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку по кримінальній справі. Невизнання в судовому засіданні підсудним ОСОБА_2 своєї вини, щодо умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_1, суд вважає спробою підсудного ОСОБА_2 уникнути кримінальної відповідальності саме за ч.2 ст.121 КК України, а також відсутністю у підсудного ОСОБА_2 критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати неправомірність своїх дій, при вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обставин, які б пом`якшували, або обтяжували покарання підсудному ОСОБА_2 судом не виявлено.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя підсудного, його стан здоров`я, соціальне та матеріальне становище, особу підсудного, який є судимим, задовільно характеризується за місцем проживання.

З урахуванням всіх обставин кримінальної справи, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, та інші обставини справи, думку потерпілої ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Суд вважає, що даний вид покарання у виді позбавлення волі відносно підсудного ОСОБА_2 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до п.3 ч.1 ст.81 КПК України. /а.с. 54-55/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання в виді 7 /семи/ років позбавлення волі.

Засудженому ОСОБА_2 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без зміни - взяття під варту в СІЗО №20 УДДУ ПВП в Миколаївській області, обчислюючи строк відбування покарання з 12 липня 2011 року.

Речові докази по кримінальній справі, а саме: простирадло, футболку та джинсові штани з плямами бурого кольору, які передані на зберігання та зберігаються в камері речових доказів Вознесенського МВ УМВС знищити. /а.с.54-55/.

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту одержання копії вироку.

Суддя: О. Е. Дробинський