АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

11-кп/796/1456/2016 року Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
28 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь розгляді кримінального провадження судом першої інстанції заступника прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , на вирок Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2016 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 13 років позбавлення волі.
13 липня 2016 року прокурор ОСОБА_3 на вказаний вирок подав апеляційну скаргу до Оболонського районного суду м. Києва.
20 липня 2016 року апеляційна скарга, разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції та 21 липня 2016 року була передана судді-доповідачу.
28 вересня 2016 року суддею-доповідачем було винесено ухвалу про залишення без руху апеляційної скарги прокурора, оскільки в апеляційній скарзі прокурор, прохаючи скасувати вирок Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 та ухвалити новий вирок, не заявив клопотання про дослідження доказів.
26 жовтня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 , датована 20 жовтня 2016 року, на вирок Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Дослідивши апеляційну скаргу прокурора від 20 жовтня 2016 року, суддя-доповідач прийшов до висновку, що прокурором не було усунуто вказані в ухвалі судді Апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року недоліки, оскільки прокурор не виконав вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України та не заявив клопотання про дослідження доказів, хоча в мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор послався на вказану норму.
Оскільки прокурор не виконав вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України відповідно до вказівок, які містились в ухвалі судді Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року про залишення апеляції прокурора без руху, то апеляційна скарга прокурора від 20 жовтня 2016 року на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 також не відповідає вимогам вказаної статті.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, то така скарга повертається.
Отже, апеляційна скарга прокурора на вирок Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.399 КПК України, суддя доповідач, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь розгляді кримінального провадження судом першої інстанції заступника прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, повернути особі, яка її подала.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2