печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000806 від 13.08.2015р. стосовно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор військової прокуратури Київського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному 13.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, звернувся до слідчого судді і просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000806 від 13.08.2015 року стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Керч Автономної Республіки Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час судового розгляду та обґрунтовано наступним. Військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000806 від 13.08.2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, дезертирстві, тобто нез`явленні на службу у разі переведення до іншого місця служби з метою ухилитися від військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне: ОСОБА_5 , будучи громадянином України, прийняв військову присягу на вірність українському народові, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним і відданим останньому, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю та відповідно до наказу начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі від 18.03.2013 №37-ос проходив службу за контрактом в Управлінні Служби безпеки України в м. Севастополі на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Управління Служби безпеки України в м. Севастополі у військовому званні майора.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України від 28.06.1-996 року № 254к/96-ВР, ст.ст. 1,17 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ, ст.ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІУ, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-ХІУ, та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповідати командирові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу.

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_5 повинен був прибути до 30 березня 2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) для подальшого проходження військової служби, однак, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30 березня 2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

В період з кінця лютого по середину березня 2014 року здійснював агітацію військовослужбовців Управління Служби безпеки України в м. Севастополі про перехід на службу до іноземної організації так званої «Служби безпеки Республіки Крим», головною метою існування якої було здійснення підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 , являючись громадянином України та військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в м. Севастополі, І перебуваючи у військовому званні майора, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи, що внаслідок його дій буде завдано шкоду державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності, на порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІУ, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-ХІУ, та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ, в період з кінця лютого по середину березня - 2014 року здійснював агітацію військовослужбовців Управління Служби безпеки України в м. Севастополі про перехід на службу до іноземної організації так званої «Служби безпеки Республіки Крим», головною метою існування якої було здійснення підривної діяльності проти України, чим вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме перехід надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України,

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 року №2229-ХІІ, ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІУ, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262, виходячи з положень Декларації Верховної Ради України "Про боротьбу за звільнення України" від 20.03.2014 року № 1139-УІІ, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження від 24.03.2014 року №44 «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим», відповідно до якого всі військовослужбовці Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, повинні до 30.03.2014 року прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Управління Служби березки України в м. Севастополі, перебуваючи у військовому званні майора, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІУ від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до ЗО березня 2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншого місця служби з метою ухилитися від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, є наявність наступних достатніх доказів: протокол допиту свідка ОСОБА_6 , в якому останній показав, що був свідком агітації ОСОБА_5 до вступу до іноземної організації так званої «Служби безпеки Республіки Крим», протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , в якому останній показав, що ОСОБА_5 агітував першого залишитись проходити службу в Автономній Республіці Крим, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, що ОСОБА_5 виявив бажання проходити службу в іноземній організації так званій «Службі безпеки Республіки Крим».

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення також підтверджується іншими доказами та документами, здобутими під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

12 серпня 2015 року прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 повідомлено ОСОБА_5 про підозру та винесено постанову про оголошення останнього у розшук.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження».

26 липня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. У зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, відноситься до особливо тяжких злочинів 28.07.2016 року винесено постанову про доручення призначення адвоката та копію останньої направлено до органу уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. 12.08.2016 року на виконання доручення прибув адвокат ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.06.2015 року №2249, тел.: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) для виконання функцій захисника підозрюваного ОСОБА_5 .

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне. 01.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 шляхом опублікування на офіційному сайті військової прокуратури Центрального регіону України викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 04.08.2016 року останній на виклик не прибув. 04.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 повторно вище вказаним чином викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 08.08.2016 року останній на виклик повторно не прибув. 11.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 шляхом опублікування в друкованому органі «Народна армія» викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 15.08.2016 року останній на виклик вдруге повторно не прибув.

У зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_5 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру від 12.08.2015 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26.07.2016 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, зазначені повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме надіслані адміністрації за місцем його роботи.

Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду.

29.04.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, він є повнолітньою особою, переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив кримінальне , правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, прокурор вважає, що з метою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні слід провести спеціальне досудове розслідування.

Також прокурором ОСОБА_3 подані додаткові обґрунтування з приводу заперечень на клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000806 поданих стороною захисту в особі адвоката ОСОБА_4 .

В повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 26.07.2016 року зазначається, що з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження від 24.03.2014 року №44 «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим», відповідно до якого всі військовослужбовці Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, ще дислоковані в Автономній Республіці Крим, повинні до 30.03.2014 року прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Таким чином, Голова Служби безпеки України своїм розпорядження від 24.03.2014 року №44 «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, як проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим) перевів на нове місце служби всіх військовослужбовців, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, і в тому числі ОСОБА_5 .

До вказаних пояснень до заперечень додано належним чином завірену копію розпорядження від 24.03.2014 року №44.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи. Допомога у проведенні підривної діяльності може виявлятися у сприянні резидентам (таємним представникам іноземних розвідок), укритті розвідка або його спорядженні, вербування агентів для проведення підривної діяльності проти України тощо.

ОСОБА_5 підозрюється у тому що, в період з кінця лютого по середину березня 2014 року здійснював агітацію військовослужбовців Управління Служби безпеки України в м. Севастополі про перехід на службу до іноземної організації так званої «Служби безпеки Республіки Крим», головною метою існування якої було здійснення підривної діяльності проти України. Зокрема, в протоколі допиту від 12.07.2016 року ОСОБА_6 зазначає, що він був свідком агітації зі сторони свого підлеглого майора Солдатова, а в протоколі допиту від 11.03.2016 року ОСОБА_7 зазначає наступне: «Також пам`ятаю, що під час вказаних подій, які відбувались в м. Севастополі, відносились з позитивним налаштуванням мої військовослужбовці-колеги по підрозділу, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_12 , зокрема, не приховував свою радість, прихильність і казав, що «нарешті ми дома», а ОСОБА_11 звертаючись до мене казав «що ти, залишайшся».

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснювалось у порядку передбаченому чинним КПК України.

Зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.08.2015 року у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України направлено до адміністрації останнього відомого місця служби підозрюваного, а саме - Служби безпеки України. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 16.07.2016 року у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 408 КК України та ч. 1 ст. 111 КК України направлено до адміністрації останнього відомого місця служби підозрюваного, а саме - Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, в будівлі якого на даний момент дислокується Управління Федеральної служби безпеки Росії по Республіці Крим та місту Севастополю.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне. 01.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 шляхом опублікування на офіційному сайті військової прокуратури Центрального регіону України викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 04.08.2016 року останній на виклик не прибув. 04.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 повторно вищевказаним чином викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 08.08.2016 року останній на виклик повторно не прибув. 11.08.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 шляхом опублікування в друкованому органі «Народна армія» викликаний для проведення процесуальних дій до військової прокуратури Київського гарнізону. 15.08.2016 року останній на виклик вдруге повторно не прибув.

Більше того, про останнє свідчить характер вчиненого кримінального правопорушення, а саме дезертирства, тобто не з`явлення при переведенні до іншого місця служби з метою ухилитися від військової служби, лист з управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України, в якому зазначається, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 на даний момент не відоме, оголошення останйього в державний розшук, отримання дозволу від слідчого судді про затримання з метою приводу останнього, скерування доручень до Державної прикордонної служби України та Головного управління Національної поліції України в місті Києві на підставі ухвали та відсутність успішних результатів виконання вказаних доручень.

До вказаних пояснень до заперечень додано належним чином завірені копії клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу останнього та доручення військової прокуратури Київського гарнізону до Державної прикордонної служби України та Головного управління Національної поліції України в місті Києві

Адвокат ОСОБА_4 здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на наступне. Стаття 297 (4) передбачає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. На погляд сторони захисту вказане клопотання вимогам статтей 297 (2) та 297 (4) КПК України не відповідає , а тому не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відсутність обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні діяння, передбаченого ч.І ст. 408 КК України. Диспозиція ч.І ст. 408 КК України - передбачає наступні умови: " (1) не з`явлення на службу (2) у разі переведення до іншого місця служби (3) з метою ухилитися від військової служби".

При цьому серед перерахованих критеріїв кваліфікуючих ознак злочину є наявність такої обставини як переведення до іншого місця служби,а в матеріалах справи відсутні дані про видання наказу в органах СБУ про переведення ОСОБА_5 до іншого місця служби. Отже в діях ОСОБА_5 відсутня така ознака як не з`явлення на служу у разі переведення, що виключає й наявність такої ознаки як і мети - ухилитися від військової служби.

Замість викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, і посилання на обставини - прокурор зазначає, що ОСОБА_5 "достовірно знаючи про необхідність виконання розпорядження Голови СБУ від 24/03/2014 року № 44 - до 30 березня 2014 року без поважних причин до ЦУ СБУ не прибув та незаконно ухилився від проходження військової служби в СБУ".

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до відома військовослужбовців СБУ (не тільки ОСОБА_5 , але й свідків по цій справі (військовослужбовців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), що проходили службу в АР Крим у березні 2014 року, було доведено вказане розпорядження. Отже твердження прокурора про те, що ОСОБА_5 достовірно знав про необхідність виконання розпорядження Голови СБУ від 24/03/2014 року № 44 - з`явитися до ЦУ СБУ до 30 березня 2014 року - не обгрунтовані - а тому факт нез`явлення ОСОБА_5 до ЦУ СБУ в строк до 30 березня 2014 року має поважну причину- він не був ознайомлений з вказаним розпорядженням.

Відсутність обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні діяння, передбаченого ст. 111 КК України, а саме у здійсненні підривної діяльності проти України, оскільки на думку прокурора він здійснював агітацію військовослужбовців Управління СБ України в М.Севастополі про перехід до іноземної організації так званої Служби безпеки Республіки Крим». В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності в діях ОСОБА_5 ознак діяння, вказаного в ст. 111 КК - протоколи допитів, на які посилається прокурор в клопотанні не містять відомостей про те, що ОСОБА_5 агітував військовослужбовців Управління СБ України в М.Севастополі про перехід до іноземної організації так званої Служби безпеки Республіки Крим. Тому твердження прокурора - безпідставні, що свідчить про невиконання прокурором вимог статті 297(2) КПК України в частині викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини.

Відсутність доказів про те, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також відсутність доказів повідомлення ОСОБА_5 про підозру та по зміну підозри: прокурор не надав суду жодного доказу про повідомлення ОСОБА_5 про підозру - оскільки його фактичне місцеперебування невідоме (що підтверджується листом СБУ від 15.06.2015 року № 9/5832) .

Відповідно до ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених часинами другою - п`ятою ст. 191 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Відповідно до статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення».

Відповідно до статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку передбаченому статтею 278 КПК.

Статтею 278 КПК передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб передбачений КПК для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.І статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою.

Прокурор не надав жодного доказу про повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а також доказів про те, що він переховується від органів слідства та суду.

Статті 297 (5) КПК України передбачає, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Отже прокурор безпідставно намагається застосувати правові наслідки статті 297 (5) КПК України - порядок вручення процесуальних документів підозрюваному при здійсненні спеціального досудового розслідування - до моменту задоволення судом клопотання про здійснення такого досудового розслідування.

Посилання прокурора на оголошення публікації на офіційному військовому сайті прокуратури Центрального регіону України для виклику для проведення процесуальних дій є безпідставним, оскільки вказаний порядок вручення повістки про виклик можливий до застосування лише після задоволення судом клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування до підозрюваного.

Станом на серпень 2016 року відносно ОСОБА_5 не було прийнято рішення про здійснення спеціального досудового розслідування - отже твердження прокурора про те, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду є не ґрунтуються на матеріалах справи.

Оскільки відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (ч.І статті 408 та статті 111 КК України) та відсутні докази про те, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на підставі статей 2, глави 24 (1) КПК України, адвокат просив в задоволенні клопотанні прокурора військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_13 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно гр. ОСОБА_5 відмовити.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , допитавши свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вивчивши надані прокурором матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

29 квітня 2016 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя виходив з того, що 12 серпня 2015 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч1 ст.408 КК України, та оголошено його в розшук.

26 липня 2016 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.111 КК України, та дезертирстві, тобто нез`явленні на службу у разі переведення до іншого місця служби з метою ухилитися від військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.408 КК України.

Вказане повідомлення направлено на адресу: АДРЕСА_3 . Виклики до прокурора для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні були опубліковані виключно на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України.

Із допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 допитаних в судовому засіданні встановлено, що останнім відомо про намір ОСОБА_5 , який є уродженцем АР Крим та сім`я якого проживала в Криму, залишитись на території окупованої АР Крим та продовжити свою службу.

Виходячи з встановленого слід визнати достатньо обґрунтованими доводи сторони захисту про недостатність підстав для задоволення клопотання прокурора про надання дозволу для здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 .

Так, слід виходити з сумнівності направлення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складеного 26 липня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 , відсутності належного здійснення виклику підозрюваного ОСОБА_5 , а також недостатності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 297-4,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000806 від 13.08.2015р. стосовно ОСОБА_5 , - відмовити. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1