Справа № 739/1198/17 Номер провадження 1-кп/739/93/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новгород-Сіверський кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Конотоп Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з повною загальною освітою, раніше в силу ст.88, 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.05.2017 року, близько 16:30 год., ОСОБА_5 знаходячись поблизу буд. № 142, по вулиці Чернігівській в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, переслідуючи мету умисного спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на щебінь, який лежав на землі. Продовжуючи протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 декілька ударів ногами по кінцівкам та тілу, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої виличної кістки без зміщення відламків, синця лівої нижньої повіки, двох ран на передній поверхні правої гомілки під колінним суглобом, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 23.05.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді садна правого ліктьового суглобу, синця лівого колінного суглобу, садна під лівим колінним суглобом, які згідно вищезазначеного висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і надав показання, що дійсно вдарив потерпілого ОСОБА_4 по тій причині, що він його сам перший спровокував, сказавши на його адресу непристойні слова. Просив суворо не карати та запевняв, що в подальшому подібних випадків більше не повториться. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав показання, що дійсно 17.05.2017 року, близько 16:30 год., у нього з обвинуваченим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт в ході якого, останній один раз ударив його рукою по голові, коли він впав, що відбувалося далі він не пам`ятає. Також не заперечив того факту, що у нього з обвинуваченим давно склались неприязні відносини. Претензій до обвинуваченого не має, покарання просив призначити на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого ОСОБА_5 , долучених до матеріалів кримінального провадження прокурором за згодою обвинуваченого та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін. Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшло підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину невеликої тяжкості. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в ході судового розгляду не встановлено. З урахуванням викладеного, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення, яке, на думку суду, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, саме у виді штрафу. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Судові витрати та речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367 - 368 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1190 (тисячу сто дев`яносто ) гривень. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1