Справа № 183/1958/17
№ 1-кп/183/631/17
В И Р О К
іменем України
03 липня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000358 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кневичи Приморського краю Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима,

- 21.03.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт строком 140 годин,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
19 грудня 2016 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходилась у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , разом із своїм знайомим ОСОБА_6 . В розмові з ним, ОСОБА_5 помітила у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Prestigio PSP3458» чорного кольору, і в цей час у неї виник злочинний умисел спрямований на заволодіння мобільним телефоном, який знаходився у ОСОБА_6 , шляхом обману.

З цією метою, ОСОБА_5 , під приводом скористатися послугою Інтернету з мобільного телефону, попросила у ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон. ОСОБА_7 , в свою чергу довіряючи ОСОБА_5 , та не підозрюючи про її злочинні наміри, добровільно передав мобільний телефон ОСОБА_5 .

Таким чином, 19 грудня 2016 року приблизно в 22 годин 15 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направленний на заволодіння майном, тримаючи вказаний мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 у руках, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не звертає на неї увагу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, зайшла до квартири АДРЕСА_4 , в якій вона мешкає, утримуючи мобільний телефон марки «Prestigio PSP3458», що належать потерпілому ОСОБА_7 , тим самим заволодівши вказаним мобільним телефоном марки «Prestigio PSP3458» та завдавши потрпіломуматеріальний збиток на суму 1499,00 гри.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного нею злочину, і додатково показала суду, що мобільний телефон, яким вона заволоділа, передала своєму знайомому, який здав його у ломбард, отримавши за нього 500 гривень, які передай їй. Отримані гроші вона витирала на власні потреби. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і її дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що вона є особою, що раніше судима.

Обставин, що обтяжують її покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, скоєний нею злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, обвинувачена має постійне місце мешкання за яким характеризується задовільно (а.п.42), вину визнала повністю, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п.44,45,46), має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.п.43), потерпілий претензій до неї не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п. 20), а тому суд вважає за модливе призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза, вартість якої складає 198 гривень (а.п.40), яка підлягає стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особа винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання не відбутої частини покарання за вироком Новомосковковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ:
- договір про надання фінансового кредиту під заставу 9.14480/0 від 22.12.2016 року - залишити в матераілах справи;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 198 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченій ОСОБА_5 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1