АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/209/16-к Номер провадження 11-кп/786/117/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: 125 ч.1 КК З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000343, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Плюхіно Красногвардійського району Бєлгородської області РФ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, не судиму, засуджено:
-за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що 02 жовтня 2015 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в селищі Велика Багачка Полтавської області по вул. Шевченка, поблизу домогосподарства № 79, на грунті особистих неприязних відносин, в ході сварки з громадянами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдала один удар рукою зжатою в кулак в область носа потерпілої ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: оскольчатого перелому носа та синця, що розташований в ділянці перенісся.

Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася обвинувачена ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі просить скасувати вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2016 року та постановити виправдувальний вирок, яким виправдати її за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.

На обґрунтування вимог зазначає, що під час сварки, ОСОБА_9 штовхнув її обома руками в плече, після чого вона впала, а потерпіла ОСОБА_10 нанесла два удари сумкою по голові, у зв`язку з чим вона була вимушена захищатися.

Вважає, що свідки обвинувачення надали неправдиві, суперечливі свідчення, які мають багато розбіжностей.

Крім того, суд безпідставно надав критичну оцінку показанням її дочки ОСОБА_11 та чоловіка ОСОБА_12 , оскільки обидва свідки попереджувалися в судовому засіданні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, давали правдиві свідчення, які не суперечили один одному та її показанням.

Суд також не взяв до уваги висновок експерта № 278 від 02 жовтня 2015 року, який підтверджує факт нападу на неї потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , внаслідок якого були отримані нею тілесні ушкодження.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи апелянта обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній наведених та просили закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень та кваліфікації її дій, відповідно за ч.1 ст.125 КК України, колегія суддів вважає правильними та належним чином обґрунтованими.

Твердження ОСОБА_7 про невинуватість у скоєному кримінальному правопорушенні спростовуються належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні в їх сукупності, які обґрунтовано покладені судом в основу обвинувального вироку.

Так, допитана в ході судового розгляду провадження потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 02 жовтня 2015 року близько 10 год. по АДРЕСА_2 , яке належить їй, виникла суперечка між співмешканцем ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 , під час якої остання почала наносити пакетом, який тримала в руках, удари по голові ОСОБА_9 , а після того, як вона підбігла до обвинуваченої відразу відчула сильний удар в область перенісся, від якого в неї відразу пішла кров з носа. Зазначала, що не завдавала потерпілій жодних ударів, що можуть підтвердити свідки, які були присутні при даній події.

Показання потерпілої ОСОБА_10 повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які пояснювали, що ні ОСОБА_9 , а ні потерпіла ОСОБА_10 не завдавали ударів обвинуваченій під час сварки, в той же час обвинувачена, яка була ініціатором сварки нанесла кілька ударів в різні частини тіла ОСОБА_9 , а коли ОСОБА_10 підбігла до ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , остання завдала потерпілій один удар рукою зжатою в кулак в область голови, від якого у потерпілої відразу пішла кров з носа.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 227 від 02.10.2015 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_10 у неї були виявлені тілесні ушкодження: оскольчатий перелом носа; синець, що розташований в ділянці перенісся, які могли утворитися від 1 (однієї) точки прикладання сили тупого твердого предмету, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, винність обвинуваченої підтверджується протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими відтворено послідовність подій, що відбулися 02 жовтня 2015 року близько 10 год. в АДРЕСА_1 , під час яких потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, внаслідок удару рукою зжатою в кулак, який завдала обвинувачена ОСОБА_7 та висновками судово-медичних експертиз № 41, № 42 та № 43 від 03.10.2015р., які підтверджують покази свідків, отримані в ході слідчих експериментів щодо локалізації і механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, наведені у вироку суду докази на підтвердження вини обвинуваченої належним чином перевірені судом, узгоджуються між собою, добуті без будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства.

Твердження в апеляції обвинуваченої про те, що судом безпідставно не взято до уваги судово-медичний висновок № 278 від 02.10.2015р. колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до вироку суду першої інстанції, наданий стороною захисту експертний висновок № 278 від 03.10.2015р., врахований із зазначенням, що характер, кількість та локалізація виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень відповідає об`єктивним, судово-медичним даним і не спростовує факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 обвинуваченою ОСОБА_7 та не спростовує показання свідків обвинувачення, які були безпосередньо на місці події та які описують послідовність дій під час суперечки.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду щодо критичного відношення до показів свідка ОСОБА_11 (дочки обвинуваченої) та ОСОБА_12 (чоловіка обвинуваченої), оскільки вони є родичами обвинуваченої та їх свідчення не узгоджуються з іншими доказами в частині нанесення тілесних ушкоджень, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставин, які б виправдовували обвинувачену у скоєному колегією суддів не встановлено, а посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на неприйняття до уваги доказів її невинуватості є безпідставним.
Окрім того, призначене ОСОБА_7 за вироком суду покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, яке обране з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої, її характеристики та є найменш обтяжливим видом покарання, передбаченим санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає твердження апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 про невинуватість у вчиненні злочину та необхідність закриття провадження по кримінальному провадженню безпідставними, а її вину за ч.1 ст.125 КК України повністю доведеною.

Таким чином, вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у трьохмісячний строк з дня проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4