Провадження № 1-кп/643/329/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007604 від 01.10.2016року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірово, Ленінського району, Хабарівського краю, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у червні 2016року, точної дати в ході судового розгляду не встановлено, на лісосмузі на території селища Таранівка Зміївського району Харківської області побачив на землі один предмет схожий на гранату «Ф-1». В цей момент ОСОБА_4 усвідомлюючи, що в корпусі знайденого ним предмету схожого на гранату «Ф-1» може міститися вибухова речовина тротил, оскільки останній має деякі знання з пошуку бойових припасів часів Другої Світової війни, їх побудови, певних характеристик, маючи намір на незаконне зберігання вказаного боєприпасу, підняв з землі, тим самим придбав один предмет схожий на гранату «Ф-1», після чого поклав до рюкзака та переніс за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно носив предмет схожий на гранату «Ф-1», де біля вказаного будинку заховав предмет схожий на гранату «Ф-1», тим самим незаконно зберігав раніше придбаний предмет, схожий на гранату «Ф-1».

01.10.2016року, близько о 02-00годині, ОСОБА_4 біля будинку,40 по вул.Валентинівській в м.Харкові взяв раніше захований ним предмет схожий на гранату «Ф-1», яку помістив у зовнішній карман своєї куртки, де зберігав без передбаченого законом дозволу та переніс зазначений предмет за адресою: АДРЕСА_4 , де був помічений співробітниками поліції. Після чого ОСОБА_4 усвідомлюючи, що при собі має гранату «Ф-1» почав тікати та біля будинку №128 по проспекту Тракторобудівників з правого зовнішнього карману дістав гранату «Ф-1», яку викинув на землю, після чого був зупинений співробітниками поліції.

В ході огляду місця події предмет, схожий на гранату «Ф-1» було вилучено. Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи, експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № НОМЕР_1 від 24.11.2016року на поверхні фрагментів наданих на дослідження є сліди вибухової речовини тротилу, корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 містить 50-60г. вибухової речовини тротил. Надані на дослідження металеві фрагменти групи «1» у кількості 22 шт. є фрагментами боєприпасу військового призначення корпусу ручної осколкової гранати оборонної дії Ф-1 (заряду вибухової речовини у міцному корпусі). Наданий на дослідження металевий предмет групи «2» є корпусом накольного механізму радянського уніфікованого запала ручної гранати УЗРГ. Надані на дослідження предмети груп «3» у кількості 3шт. є фрагментами картонної гільзи корпусу гранати Ф-1. Досліджувані фрагменти були утворені внаслідок руйнівної дії внутрішнього тиску газообразних продуктів термічного розкладення вибухової речовини, яка містилася усередині корпусу гранати, що характерно для зовнішнього термічного впливу на означений корпус гранати Ф-1 (нагрівання заглушеного корпусу гранати Ф-1).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, просив не позбавляти його волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, дружина ОСОБА_9 є інвалідом, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштований.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, надання допомоги суду у встановлені істини по справі.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відносяться до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, дані, які характеризують його особу, обставину, яка пом`якшує його покарання та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України та із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до ст.126 КПК України суд стягує з засудженого на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи на суму 5286,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_4 негайно з-під варти в залі суду.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 3 /три/ роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з - під варти негайно в залі суду.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: на першу вимогу з`являтися до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі попереднє ув`язнення в період з 01.10.2016року по 17.02.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: металевий предмет циліндричної форми розмірами 54х86мм, на корпусі якого мається три продольних та вісім поперечних нарізів приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0007604 від 01.10.2016року знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 5286грн.00коп. (за проведення комплексної судової вибухотехнічної експертизи, експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № НОМЕР_1 від 24.11.2016року).

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1