Справа № 461/198/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з незакінченою середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, -
20.11.2016 року, у період часу з 02:10 год. по 02:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у кафе «Добробут» та на зупинці громадського транспорту, що на пл. Осмомисла, 2 у м. Львові, діючи умисно в групі із невстановленими слідством особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, з хуліганських мотивів та явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи те, що перебуває в громадському місці, під надуманим дріб`язковим приводом, вчинили конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого шарпали потерпілого за одяг, поваливши на землю, наносили удари по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого в потерпілого ОСОБА_6 , виявлено синці на лівій руці, правій нозі, садно на правій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, 20.11.2016, приблизно о 02:20 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що на пл. Осмомисла, 2 у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, поєднаного з насильством, відкрито заволодів кросівками марки АІR-GOFIN, які належать ОСОБА_6 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 800 гривень, та в подальшому з місця події втік.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно він вночі 20.11.2016 року вчинив хуліганські дії в кафе «Добробут» та на зупинці громадського транспорту на пл. Осмомисла у м. Львові. Крім того, відкрито викрав у ОСОБА_6 кросівки. У вчиненому розкаюється.
Крім визнання обвинуваченими обставин у інкримінованих йому злочинах, винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ОСОБА_4 та іншою особою кримінальних правопорушень щодо себе. Зазначив, що обвинувачений відшкодував шкоду, претензій до останнього він не має. Просив призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі;
- протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження в кафе «Добробут» від 20.11.2016 року;
- висновком експерта судово-медичної експертизи № 2304 від 29.11.2016 року, згідно з яким виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження: синці на лівій руці, правій нозі, садно на правій нозі відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 19.12.2016 року, згідно з яким ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, що вчинила щодо нього грабіж та хуліганські дії.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази також є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому у групі осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України. Крім того, обвинувачений вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Суд враховує, що скоєні ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України, є відповідно злочином середньої тяжкості та тяжким злочином.
ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, виховувався у неповній сім`ї, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Суд визнає обставинами, що пом`якшують його покарання, вчинення кримінальних правопорушень особою, яка не досягла повноліття, щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі по кожному епізоду в межах санкцій ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, при визначенні покарання за сукупністю злочинів суд вважає необхідним застосувати поглинення менш суворого покарання більш суворим. Від остаточного покарання обвинуваченого суд вважає необхідним звільнити з іспитовим строком, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ: DV-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження з кафе «Добробут» зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1