СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

детектива ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про припинення обмеження права власності та зобов`язання повернути майно законному власнику, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.

Так, НАБУ здійнюється досудове розслідування певного кримінального провадження, до якого ні ОСОБА_5 , ні тим більше належне їй на праві власності майно жодного відношення не мають.

Так, в даному кримінальному провадженні син ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - має статус підозрюваного, але адвокат переконаний, що це не надає право органу досудового розслідування позбавляти ОСОБА_5 можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю інакше ніж на підставі судового рішення про арешт такого майна, за ініціативою самих детективів НАБУ за погодженням із прокурором.

В той же час, незважаючи на те, що належний ОСОБА_5 на праві приватної власності автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами від нього та технічним паспортом, і був вилучений під час обшуку, проте в подальшому слідчим суддею, зокрема, у клопотанні щодо накладення арешту на цей автомобіль, НАБУ було відмовлено, але автомобіль власнику повернуто не було.

Адвокат переконаний, що такі дії порушують абсолютне право власності ОСОБА_5 , яке гарантовано як нормами національного законодавста, так і ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також адвокат звертав увагу слідчого судді на те, що сама суть злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України і конкретні обставини, встановлені органом досудового розслідування, як то вилучення під час обшуку грошових коштів в даному автомобілі не свідчить про те, що цей автомобіль зберігає в собі чи на собі слідчи такого ймовірного злочину. Також вважав, що автомобіль не може бути знаряддям даного злочину. Саме тому, стверджував, що визнання автомобіля за викладених обставин речовим доказом є помилковим. Просив слідчого суддю критично оцінити відповідну постанову детектива про приєднання до справи речових доказів - даного автомобіля, оскільки в її мотивувальній частині взагалі не наведено відповідних підстав, аналіз яких дозволив би зробити висновок, що автомобіль є речовим доказом, а відсутність процесуальної можливості її оскарження може допускати певну ступінь свавілля органу досудового розслідування. При цьому, відсутність чіткої законодавчо прописаної процедури оскарження саме такої бездіяльності органу досудового розслідування просив компенсувати застосуванням ч.6 ст.9 КПК України.

Підсумовуючи викладене, адвокат також зазначив, що ключі, брелок та технічний паспорт навіть не визнані речовими доказами і чому це майно не повертається також є йому незрозумілим.

Детектив категорично заперечував проти задоволення клопотання, зазначав, що НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000073 від 14.03.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, а саме у вимаганні ним як суддею Дніпровського районного суду м. Києва неправомірної вигоди для себе у вигляді грошових коштів в сумі 150 000,00 доларів США за позитивне рішення у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , в ході якого 09.08.2016 без рішення слідчого судді проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , яким на той час користувався ОСОБА_6 і вилучено серед іншого даний автомобіль, ключі від нього та техпаспорт.

В подальшому такий обшук було санкціоновано ухвалою слідчого судді. Також детектив підтвердив, що ухвалою слідчого судді було відмовлено у накладенні арешту на це майно.

Окремо щодо ключів та техпаспорту детектив підкреслив, що вони не мають значення для даного кримінального провадження, проте, за його переконанням є невід`ємною частиною автомобіля))

На питання слідчого судді, за якими критеріями цей автомобіль був визнаний речовим доказом,оскільки текст відповідної постанови відповіді на це запитання не містить, з урахуванням фабули розслідуваного кримінального правопорушення та обставин, під час яких 09.08.2016 відбувалося вилучення грошових коштів, відповіді не надав.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000073 від 14.03.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, а саме у вимаганні ним як суддею Дніпровського районного суду м. Києва неправомірної вигоди для себе у вигляді грошових коштів в сумі 150 000,00 доларів США за позитивне рішення у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Згідно протоколу обшуку від 09.08.2016 в цей день проведено без ухвали слідчого судді на підставі рішення слідчого про проведення невідкладного обшуку обшук автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , та вилучено пістолет, також після пропозиції добровільно видати - отримано від ОСОБА_7 , серед іншого, ключі від вищезазначеного автомобіля та техпаспорт. По тексту протоколу обшуку, автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , зачинений та міститься інформація про те, що в подальшому він буде спрямований на штрафмайданчик.

10.08.2016 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва винесена ухвала про обшук в порядку ч.3 ст.233 КПК України, мотивувальна частина якої не містить даних про те коли саме такий обшук відбувався, в той же час, зазначається, що у вищезазначеному автомобілі можуть зберігатися серед іншого ключі від нього, техпаспорт та сам автомобіль, які за переконанням органу досудового розслідування можуть містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що будуть встановлюватися в рамках даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Солом`янсього районного суду м. Києва від 25.08.2016 в частині накладення арешту на цей автомобіль відмовлено детективу в задоволенні його клопотання.

10.08.2016 постановою детектива НАБУ ОСОБА_4 визнано цей автомобіль речовим доказом та прийнято рішення про зберігання його на території НАБУ.

В той же час, заслуговує на увагу позиція сторони власника майна, яка звертає увагу на те, що зазначене майно не відповідає критеріям, які пред`являються до майна, яке може бути визнано речовим доказом.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстаин, що встановлюються під час кримінального повадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхомабо отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Представлена постанова не містить жодного обгрунтування визнання зазначеного майна речовим доказом в конкретному даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Дійсно, постанова слідчого/детектива про визнання майна речовим доказом чи приєднання майна в якості речового доказу до справи/матеріалів кримінального провадження з оложеннями чинного КПК України оскарженню не підлягає.

В той же час, будь-яке рішення слідчого/детектива повинно бути мотивоване із наведенням конкретних підстав для прийняття постанови, а не загальних формальних фраз (ч.5 ст.110 КПК України), щоб виключити сваільне тлумачення норм діючого законодавства та не допустити зловживання правами та свободами громадян в тих випадках, коли такі рішення оскарженню не підлягають.

В даному контексті слідчий суддя вважає за необхідне навести положення ч.3 ст.170 КПК України, які надають право слідчому судді аналізувати правильність визначення слідчим/детективом того чи іншого майна речовим доказом, а саме наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 КПК України.

Наведені вище обставини свідчать про неоднозначне регулювання питання визначення майна речовим доказом і відсутніть процесульної можливості оскарження такої постанови, навіть якщо вона винесена взаналі без жодного обгрунтування, і позбавлення на її підставі права власності особи, яка не має відношення до кримінального провадження, та питання, за яким слідчий суддя може надавати оцінку такому рішенню слідчого/детектива в разі, якщо останні звертаються із клопотанням про арешт такого майна на підставі п.1 ч2 ст.170 КПКУкраїни.

Пункт 1 частини 1 статті 1 КПК України чітко встановлює головну засаду кримінального провадження - верховенство право.

Можливість його застосування також прямо передбачена нормами Конституції України, які набрали законної сили 30.09.2016.

Так, головний зміст останнього полягає у гарантуванні та забезпеченні пріоритету панування права у суспільстві, унеможливлює прояв свавілля державної влади та забезпечує реалізацію конституційних прав та свобод та їх відповідні гарантії.

Одним із елементів принципу верховентсва права є принципі верховенства міжнародних актів, Конституції та законів України.

Згідно ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення вищезазначеного майна власнику, оскільки його перебування у органу досудового розслідування відбувається не на підставі судового рішення, а ч.2 ст.100 КПК України в даному випадку за переконанням слідчого судді застосована бути не може, оскільки слідчому судді не надані достатні докази на підтвердження того, що автомобіль, ключі та техпаспорт відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Керуючись ст.ст.98, 100, 110, 170 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про припинення обмеження права власності та зобов`язання повернути майно законному власнику, - задовольнити.
Зобов`язати старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро Украни ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 наступне майно, а саме:

- автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 ,

- ключі від автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , з брелком для сигналізації Sherif,

- технічний паспорт на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1