провадження 1-кп/243/56/2017
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

21 квітня 2017 року. м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська обвинувальний акт по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 258-3, частиною 1 статті 365 КК України

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 діб, мотивуючи його тим, що термін дії ухвали суду щодо застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого спливає, а розглянути кримінальне провадження у цей термін не є можливим. Прокурор вважає, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється в особливо тяжкому правопорушенні та може впливати на потерпілих і свідків. Також прокурор, посилаючись на частину 5 статті 176 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого не може запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти цього клопотання заперечував, пояснивши, що він не скоював інкриміновані правопорушення, не здійснював та не здійснює тиск на свідків обвинувачення, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду.

Його захисник ОСОБА_9 проти клопотання заперечував та зазначив, що тільки тяжкість покарання за інкримінований злочин не може бути підставою тримання обвинуваченого під вартою. На даний час практично вже закінчено з`ясування фактичних обставин по справі, тому обвинувачений не може здійснювати тиск на потерпілих та свідків обвинувачення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення - за частиною 1 статті 365 КК України та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_6 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд , з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Керуючись статтями 177, 314-316 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :
Продовжити застосування обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 19 червня 2017 року, включно.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Бахмутської установи виконання покарань УДПтС України в Донецькій області вручити обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3