Справа №585/4182/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/86/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч.5 ст.72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
18 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу суду та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 04 листопада 2000 року по 27 грудня 2001 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що законодавство не містить заборони чи то обмеження застосування ч.5 ст.72 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а зарахування строку попереднього ув`язнення за цими правилами має істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання для використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, фактичного перебування в слідчому ізоляторі з 04 листопада 2000 року по 28 серпня 2004 року, в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що судове рішення неправомірно позбавляє його права на отримання певних пільг щодо пом`якшення умов відбування покарання, а також використання ним права на звернення з клопотанням про помилування. Вказує, що дія Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII розповсюджується на всі види покарань без обмежень.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора про законність ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, вироком Апеляційного суду Полтавської області від 19 вересня 2001 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185 КК України (2001р.), ст.ст.142 ч.3, 93 п.п.«а»,«з», 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Ухвалою Верховного суду України від 27 грудня 2001 року даний вирок суду відносно ОСОБА_8 залишено без зміни.

На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Роменській виправній колонії УДПтСУ в Сумські області (№56).

Частиною 5 статті 72 КК України передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання).

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно, доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 щодо відсутності у діючому законодавстві прямої заборони чи то обмеження застосування положень ч.5 ст.72 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, є необґрунтованими.

Так само, можливість отримання засудженим ОСОБА_8 певних пільг, передбачених ст.151 КВК України, та звернутися з клопотанням про помилування раніше визначеного строку через зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ), не є визначальною та беззаперечною підставою для застосування положень вказаного закону.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, з додержанням вимог КПК України, правові підстави для скасування даного судового рішення за поданими захисником та засудженим апеляційними скаргами відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч.5 ст.72 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4