Справа № 504/3924/16-к
провадження №1-кп/504/87/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2017 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 17.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворічанське Дворічанського району Харківської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.06.2015 року засудженого за ч. 3 ст. 407 КК України до 5 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця-снайпера 1 відділення снайперів 1 взводу снайперів роти снайперів військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

14.07.2011 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №16 від 14.07.2011 громадянина ОСОБА_5 призвано на військову службу за контрактом терміном на три роки з 14.07.2011 по 13.07.2014.

Цим же наказом ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців навчального батальйону НОМЕР_3 навчального танкового полку (умовне найменування - військова частина НОМЕР_2 ), присвоєно первинне військове звання «солдат».

Згідно положень ч.1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу та військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 14.07.2011, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
З 12.10.2011 солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у військової частині НОМЕР_4 (після відмобілізування частини умовне найменування було змінено на військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 №295 від 29.12.2012 солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця-снайпера 1 відділення снайперів 1 взводу снайперів роти снайперів.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Однак, солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 11.06.2015 усвідомлюючи наявність особливого періоду та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на злочинний шлях за наступних обставин.

11.06.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 5 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

У той же день, після оголошення вказаного вироку суду та його отримання солдатом ОСОБА_5 , він достовірно знаючи про необхідність перебувати за місцем проходження служби, не маючи будь-яких поважних причин знаходитись поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повинен був повернутись у місце проходження служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 за контрактом солдат ОСОБА_5 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби, діючи у порушення вищезазначених вимог закону, 11.06.2015, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував та незаконно відсутній за місцем проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

У вчиненому злочині ОСОБА_5 розкаявся, не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно 14.07.2011 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №16 від 14.07.2011 його призвано на військову службу за контрактом терміном на три роки з 14.07.2011 по 13.07.2014.

Цим же наказом він був зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців навчального батальйону НОМЕР_3 навчального танкового полку (умовне найменування - військова частина НОМЕР_2 ), присвоєно первинне військове звання «солдат».

З 12.10.2011 він проходить військову службу за контрактом у військової частині НОМЕР_4 (після відмобілізування частини умовне найменування було змінено на військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, 11.06.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 5 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

У той же день, після оголошення вказаного вироку суду та його отримання він достовірно знаючи про необхідність перебувати за місцем проходження служби, не маючи будь-яких поважних причин знаходитись поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повинен був повернутись у місце проходження служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, діючи у порушення вищезазначених вимог закону, 11.06.2015, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, він вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував та незаконно відсутній за місцем проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, який скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст.12 КК України, шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, являється з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, та є безпосереднім учасником бойових дій у зоні АТО. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 67 КК України, - вчинення злочину собою повторно.

Таким чином, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень, призначення йому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

У зв`язку з тим, що 11.06.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначено покарання у вигляді 5 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

У разі вчинення особою, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд за правилами ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_5 міру покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України з врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого покарання.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 369-371,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої ч.4 ст. 407 КК України, у виді 1 (одного) місяцю арешту з утриманням на гауптвахті.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до вказаного покарання за даним вироком приєднати не відбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду від 11.06.2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття покарання у виді 1 (один) місяць 10 (десять) днів арешту з утриманням на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у виді арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 04.04.2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1