Дата документу 22.06.2017 Справа № 554/8274/16-к
Провадження № 1-кс/554/4359/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в частині визначення місця зберігання,-
В С Т А Н О В И В:
20.06.2017 року до Октябрського районного суду міста Полтави надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить частково скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді 07.10.2016 року на належне їй на праві власності майно, а саме: на автомобіль BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 в частині визначення місця зберігання належного їй автомобіля та передати авто ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
В судовому засіданні представник заявникаОСОБА_4 , клопотання підтримала, просила його задовольнити повністю.
Слідчий ОСОБА_5 , в судовому засідання при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Пояснив, що дійсно по справі проведена експертиза, проведення інших експертиз з автомобілем не планується, підозрюваний по справі не встановлений, але, оскільки, автомобіль є речовим доказом, в поверненні його власниці було відмовлено.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у відповідності до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07.10.2016 року (а.с.4-5) накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: автомобіль BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 .
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема мають статус речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Як підтвердив у судовому засіданні слідчий підозра жодній особі не пред`явлена.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, суд зазначає, що однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Кримінальне провадження триває протягом 9-ти місяців, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру.
Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають.
Отже, клопотання в частині скасування арешту з вказаного транспортного засобу є передчасним та задоволенню не підлягає.
Разом із цим, враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Змінити місце зберігання автомобілю BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 , та передати його на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням наОСОБА_3 обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з автомобіля BMW 520 д.н.з. НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1