УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, у кримінальному провадженні №0000092 від 22.03.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 205 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, у кримінальному провадженні №0000092 від 22.03.16 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України, а саме: на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що належать ТОВ «АрмЕліт» (), відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30).

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що в листопаді 2014 року службовими особами ПАТ «БГ Банк», за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами перераховано кошти на рахунки підконтрольних підприємств, в тому числі на рахунки ТОВ «Траст Консалтінг Д» на підставі договору від 07.11.2014 № 017, який в подальшому рішенням суду визнано недійсним.

У подальшому невстановлені досудовим розслідуванням особи грошові кошти, отримані на рахунок ТОВ «Траст Консалтінг Д», з метою легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, перерахували в повному обсязі, на підставі удаваних правочинів, на рахунки підконтрольних ним суб`єктів господарювання, серед яких було ТОВ «Калина Трейд».

14.11.14 службові особи ТОВ «Калина Трейд», на підставі договору від 19.10.14 № 2-14 укладеного між ТОВ «Калина Трейд» і ТОВ «Арм Еліт», перерахували отримані грошові кошти у сумі 11 млн. грн. з рахунку, відкритому у ПАТ «БГ Банк», на рахунок ТОВ «Арм Еліт».

21.10.15 Рішенням Господарського суду м. Києва договір, укладений між ТОВ «Калина Трейд» і ТОВ «Арм Еліт», розірвано.

В обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на дані, отримані з повідомлення Державної служби фінансового моніторингу України (Держфінмоніторингу).

Підставами для накладення арешту на грошові кошти слідчий наводить ті обставини, що грошові кошти на вказаному рахунку є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України, та з метою забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову при постановленні вироку судом, виникла необхідність у арешті коштів, що знаходяться на рахунку ТОВ «АрмЕліт», відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні слідчий, який ініціював вказане клопотання, підтримав доводи клопотання.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність грошових коштів на рахунках зазначеного підприємства критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів стосовно події злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КПК України. Необхідність накладення арешту пов*язується з метою забезпечення цивільного позову у майбутньому.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР № 0000092 від 22.03.16 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 та ч. 2 ст. 205 КК України, жодну особу в даному кримінальному проваджені не повідомлено про підозру.

Суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що грошові кошти являються предметом кримінально протиправних дій, як це зазначено слідчим в клопотанні. При цьому слідчий суддя враховує, що 12.04.2016 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, за фабулою, відповідно до якої протягом травня грудня 2014 року службові особи ПАТ «БГ банк», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими особами, заволоділи розміщеними на рахунках банку грошовими коштами Міністерства фінансів України та коштами стабілізаційного кредиту Національного банку України, що є особливо великим розміром, шляхом використання вказаних грошових коштів для оплати удаваних договорів, укладених з підконтрольними суб*єктами господарської діяльності, в тому числі з ознаками фіктивності, серед яких ТОВ «Калина трейд», в подальшому вказані грошові кошти перевели з безготівкової форми у готівку та використали на власний розсуд.

Однак матеріали клопотання в обґрунтування доводів слідчого не містять достатніх фактичних даних на їх підтвердження. Рух коштів за ланцюгом правовідносин між суб*єктами, на який посилається слідчий, відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні №0000092 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, не підтверджується.

Одночасно наведені дані Держфінмоніторингу отримані в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», тобто поза межами процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
При цьому нові дані в повідомленні Держфінмоніторингу від 30.03.2017, 04.04.2017 як повідомленні про злочин, в якому містяться посилання на ознаки легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, низки суб*єктів господарської діяльності, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ст. 209 КК України.

Натомість в межах даного кримінального провадження відомості про злочин за ознаками ст. 209 КК України внесені стосовно іншої події злочину.

Крім того, стосовно причетності до вчинення злочину юридичної особи ТОВ «Арм Еліт», її службових осіб не внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відсутні в матеріалах клопотання також достатні фактичні дані, що до вчинення злочину причетне ТОВ «Арм Еліт», що вчинено фіктивне підприємництво його контрагентом ТОВ «Каліна Трейд», як на це посилається в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч.2,3 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що конкретні грошові кошти, що належать ТОВ «АрмЕліт», на банківському рахунку, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в ЄРДР від 22.03.2016 до юридичних осіб, серед яких до того ж відсутнє підприємство ТОВ «АрмЕліт», також не застосовано заходи кримінально-правового характеру відповідно до положень ч.8 ст.214 КПК України.

Натомість відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Накладення арешту на грошові кошти на банківському рахунку ТОВ «Арм Еліт» за таких обставин виходить за межі доказування у кримінальному провадженні № 0000092 від 22.03.2016.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні не заявлено цивільний позов.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, у кримінальному провадженні №0000092 від 22.03.16, а саме: на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що належать ТОВ «АрмЕліт» (), відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30).

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1