Справа № 559/491/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000093 від 23 січня 2017 року, на підставі обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої кухаркою КЗ «Мирогощанський дитячий будинок-інтернат», з середньою спеціальною освітою, яка має на утриманні малолітню дитину, не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
до суду надійшло кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 03 березня 2017 року між підозрюваною та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 09.01.2017 близько 16 год., перебуваючи в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за її діями з боку власника майна та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим умислом, таємно викрала мобільний телефон «Samsung» моделі «SM-J100 Н/PS», який знаходився у кухонній кімнаті житлового будинку та належить ОСОБА_6 , чим останній спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2320 грн. 22 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

У процесі досудового розслідування 03.03.2017 між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість за ч.1 ст. 185 КК України.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Телефон потерпілій повернуто. Щиро розкаюється у вчиненому. Висновки для себе зробила. Попросила у потерпілої, з якою разом працюють, пробачення. Також пояснила суду, що угоду уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Потерпіла також просила затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення і затвердження угоди зрозумілі. Телефон повернуто, претензій матеріального і морального характеру не має. З обвинуваченою разом працюють, тому треба миритись.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити дану угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства. Речовий доказ залишити у потерпілої, судові витрати стягнути із обвинуваченої на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Потерпіла також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

Також судом встановлено, що дана угода про примирення між потерпілою та підозрюваною за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального і кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , а також про призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи складають 263 грн. 88 коп., які відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
затвердити угоду про примирення від 03.03.2017 між підозрюваною у кримінальному провадженні №0000093 ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази у справі: мобільний телефон «Samsung» моделі «SM-J100 Н/PS», - залишити у володінні власниці ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: