У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 00000685 відносно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2016 року касаційну скаргу представника потерпілої залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: у касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначала, що судом першої інстанції безпідставно залишено без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , однак доводів, які б узгоджувались з положеннями ст.ст 438, 412-414 КПК, в обґрунтування у касаційній скарзі не наводила. Крім того, вказане питання було предметом перегляду суду апеляційної інстанції, проте представник потерпілої, не зазначала, порушення яких норм закону, з огляду на положення ст. 438 КПК, апеляційний суд допустив. Поряд з цим, представник потерпілої не погоджувалась з рішенням суду першої інстанції щодо звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК та порушувала питання про перегляд судових рішень з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Разом з тим доводів, які б узгоджувалися з положеннями ст. 414 КПК, касаційна скарга не містила. При цьому, питання щодо неправильного застосування положень ст. 75 КК та невідповідності призначеного покарання, також, були предметом перегляду суду апеляційної інстанції. При цьому представник потерпілої не зазначала внаслідок суворості чи внаслідок м`якості призначене покарання не відповідало тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого. Крім того, з касаційної скарги не було можливим зрозуміти, відносно якої особи оскаржувались судові рішення.
Також, представник потерпілої у касаційній скарзі нічого не зазначила щодо своєї участі у касаційному розгляді та до касаційної скарги не долучила завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень.

Вказаною ухвалою представнику потерпілої надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.
У межах наданого строку представником потерпілої надано заяву.
Разом з тим, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі від 15 липня 2016 року, представником потерпілої не усунуті.
Так, у заяві представник потерпілої вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на її думку, полягали в тому, що судом першої інстанції не було вирішено питання щодо визнання відповідачем позову, а суд апеляційної інстанції не звернув увагу на цю обставину.
Разом з тим, конкретних доводів, у чому саме, з огляду на положення ст. 412 КПК, полягають істотні порушення судами першої та апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону і яким чином ці порушення перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення, представник потерпілої не наводить.
Крім того, ОСОБА_4 у заяві на усунення недоліків вказує на незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого у зв`язку з тим, що до засудженого застосовано положення ст. 75 КК. Однак, конкретних доводів, з огляду на положення ст. ст. 413, 414 КПК, у чому саме полягає неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і у чому саме полягає невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, представник потерпілої не наводить.
Поряд з наведеним, ОСОБА_4 , усупереч вимогам ч. 3 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі нічого не зазначає щодо своєї участі у касаційному розгляді.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути представнику потерпілої.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3