Справа № 574/1061/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Комлєва В. С.

при секретарі Лігерко Т. О.

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора Бокатової С.К.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

20.09.2001 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. ст.141 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 43 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого 12.09.2005 року по відбуттю строку покарання;

19.01.2006 року Путивльським районним судом Сумської області за ст.186 ч.3, 355 ч.3, 70 КК України до семи років позбавлення волі, звільненого 27.11.2012 року по відбуттю строку покарання,

- за ст. 189 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 завідомо знаючи, що вимагання являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, 14 вересня 2013 року близько 15 год. перебуваючи на перехресті вул.. 18-го Партзїзду та вул. Петровського в м. Буринь, з метою вимагання грошових коштів, підійшов до осіб, які на автомобілі НОМЕР_1 здійснювали закупівлю в населення картоплі, а саме ОСОБА_2. В подальшому, ОСОБА_1, діючи повторно, маючи намір незаконного збагачення за рахунок інших осіб, став предявляти вимоги ОСОБА_2 віддати йому грошові кошти в загальній сумі 420 грн. за те, що той мав змогу безперешкодно здійснювати закупівлю картоплі у населення при цьому погрожуючи пошкодити автомобіль останнього, здійснити стосовно нього фізичну розправу та спричинити тілесні ушкодження у разі ненадання йому грошових коштів. У відповідь ОСОБА_2 відмовився віддати йому гроші, посилаючись на відсутність у нього таких коштів, на що ОСОБА_1, продовжуючи погрожувати фізичною розправою та пошкодженням майна, запропонував віддати йому 40 мішків з картоплею вагою 800 кг, на що потерпілий відмовився, після чого разом зі своїм знайомим ОСОБА_3, з яким спільно закупляв картоплю у населення, прогнали ОСОБА_1 та побоюючись реалізації висловлених ОСОБА_1 погроз, повідомили про вказаний факт до міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав і відмовився надавати пояснення.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1, його вина підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_2 показав, що обвинуваченого раніше не знав, в місто Буринь приїхав купувати картоплю у населення та міняти її на кавуни. 12 вересня та 13 вересня обвинувачений підходив до нього і просив кавунів і він йому їх давав. 14 вересня в післяобідній час купував картоплю за гроші на розі вулиць Петровського та 18 Партз»їзду. До них з ОСОБА_3 на таксі приїхав ОСОБА_1, який був у стані алкогольного сп»яніння і попросив заплатити за послуги таксисту 20 гривень, що потерпілий і зробив. Потім обвинувачений спитав скільки картоплі вже закупили Отримавши відповідь, що приблизно 40 тонн, прочав вимагати заплатити йому 420 гривень Отримавши відмову в категоричній формі, почав погрожувати фізичною розправою та знищенням автомобіля, потім рукою вдарив ОСОБА_3 і говорив, що якщо Расулов не дасть йому грошей, то повинен дати 40 мішків картоплі. На пропозицію потерпілого отримати від нього 100 гривень відмовився і вимагав саме 420 гривень. Потерпілий зателефонував ОСОБА_4, щоб той приїхав на допомогу. Побачивши, що ОСОБА_4 під»їхав, ОСОБА_1 пішов, а ОСОБА_4 поїхав собі. Хвилин через 10 після від»їзду ОСОБА_4 обвинувачений знову повернувся і продовжував вимагати гроші або картоплю. Він заліз у кузов автомобіля і почав викидати картоплю в мішках, а саме викинув два мішки. ОСОБА_2 викликав по телефону ОСОБА_4 і коли той під»їхав і сказав, що платити ніхто не буде, ОСОБА_3 взяв монтировку і прогнав ОСОБА_1, а потерпілий викликав працівників міліції.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 14 вересня 2013 року йому зателефонував Расулов, який скуповував картоплю на розі вулиць Петровськогго та 18 Партз»їзду в місті Буринь і попросив приїхати допомогти прогнати невідомого хлопця, який вимагав у нього 420 гривень та погрожував розправою, якщо грошей йому не дадуть. Приїхавши на таксі, побачив ОСОБА_1, який був у стані алкогольного сп»яніння та лаявся, вимагаючи грошей. Особисто він йому сказав, що гроші давати ніхто не буде. ОСОБА_1 наче трохи заспокоївся і пішов, а він повернувся на вулицю Жовтнева, де продовжував купувати картоплю.Через деякий час йому знову зателефонував Расулов і знову просив допомоги, сказавши, що ОСОБА_1 повернувся і знову вимагає або гроші або картоплю. Він на таксі приїхав до ОСОБА_2. ОСОБА_1 в цей час почав викидати мішки з картоплею з кузова машини. ОСОБА_3 взяв монтировку і відігнав ОСОБА_1, а Расулов зателефонував у міліцію.

Свідок ОСОБА_3 показав на досудовому слідстві, що 14 вересня 2013 року близько 15 години до них із ОСОБА_2 на розі вулиць Петровського та 18 Партз»їзду підійшов ОСОБА_1 і вимагав гроші в сумі 420 гривень, а Расулов сказав, що платити не буде. Тоді обвинувачений почав погрожувати фізичною розправою та спаленням автомобіля, вдарив рукою його в обличчя. Він вимушений був взяти монтировку, якою відігнав ОСОБА_1 від автомобіля. Незабаром приїхали працівники міліції, яких викликав Расулов.

Із протоколу огляду місця пригоди та ілюстраційних таблиць до нього видно, що на розі вулиць імені Петровськог8о та 18 Партз»їзду знаходиться вантажний автомобіль НОМЕР_2, в кузові якого знаходиться в синтетичних мішках картопля. Два мішки лежать біля автомобіля на землі і Расулов пояснив, що їх викинув ОСОБА_1, вимагаючи грошей.

Таким чином, суд, вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст.189 ч.2 КК України, поскільки він вчинив вимогу передачі чужого майна чи права на майно з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинену повторно.

При призначенні покарання для ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, його особу.

ОСОБА_1 задовільно характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні малолітню дитину, помирився з потерпілим і останній претензій до нього не має, але він раніше неодноразово судимий.

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, враховуючи особу ОСОБА_1, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із залу суду і відраховуючи строк відбуття покарання з моменту взяття під варту.

Поскільки ОСОБА_1 звинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України, що по класифікації злочинів відноситься до тяжкого, надана обвинуваченим угода про примирення з потерпілим затвердженню не підлягає

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.189 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили для ОСОБА_1 обрати тримання під вартою, взявши під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання обчислювати із 02 грудня 2013 року.

В затвердженні угоди про примирення, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 вересня 2013 року відмовити.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня проголошення, ОСОБА_1 в цей же термін з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: