Справа №718/144/17
Провадження №1-кп/718/8/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

представника ССД - ОСОБА_7

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000190 про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, студента Чернівецького машинобудівного ліцею, неодруженого, допризовника, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, студена Чернівецького МАУП, неодруженого, допризовника, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 03 квітня 2016 року біля 21:00години у громадському місці на вулиці Українській, 5, в м. Кіцмань Чернівецької області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства і сторонніх громадян, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, почали наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при чому не звертаючи увагу на вимоги припинити хуліганські дії пересічних громадян та сусідів житлових будинків на вказаній вулиці, таким чином спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, рани, кураєвого перелому зубів, струсу головного мозку, субарахгноїдального крововиливу, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 725 від 25.05.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_12 своєї вини у вчиненому не визнав, надавши показання, що 03.04.2016 року вони гуляли з ОСОБА_14 , зустрілися із ОСОБА_15 , у нього було червоне обличчя і він сказав, що його вдарив ОСОБА_16 . Він подзвонив до ОСОБА_16 та домовився зустрітися. На вулиці Українській вони зустрілись, він відмовився подати руку ОСОБА_16 і вони почали штовхатися. Він урадив ОСОБА_16 в обличчя, вони почали битися та впали на землю. Коли він перестав бити ОСОБА_16 , той підвівся, відійшов, а потім почав йти на ОСОБА_17 зі слова «чому двоє на одного?» та вдарив ОСОБА_17 . Одночасно з ОСОБА_18 вони ОСОБА_16 не били. ОСОБА_19 штовхнув ОСОБА_16 і він упав. Що зробив не добре, визнає, але і він був побитий. На будь-яке відшкодування не погоджується.

Обвинувачений ОСОБА_13 у вчиненому своє вини не визнав, показавши, що 03.04.2016 року біля 20 години він із ОСОБА_20 пішли погуляти в місто. Зустрілися із Кіскіним, у якого було червоне обличчя. ОСОБА_20 подзвонив до ОСОБА_16 та домовився про зустріч. На вулиці Українській зустрілися, ОСОБА_20 відмовився привітатися і між ними виникла суперечка. Вони впали, билися. Потім ОСОБА_16 підвівся та відійшов. Вийшла ОСОБА_21 , під кінець, коли ОСОБА_16 пішов на нього, він його штовхнув і ОСОБА_16 упав.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 03.04.2016 року у нього був конфлікт із ОСОБА_22 , потім до нього подзвонив ОСОБА_12 з потребою зустрітися. Коли він із ОСОБА_23 йшов по вулиці Українській, до них підійшли ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Не бажаючи із ним привітатися, ОСОБА_12 ударив його в обличчя, а ОСОБА_13 наскочив позаду, він упав і ОСОБА_12 бив його в обличчя, по тілу та в голову, а також головою до бруківки, ОСОБА_13 також бив його в обличчя, у груди та по тілу. Всього йму було нанесено як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_13 , кожним, біля 15 ударів по тілу та біля 10 ударів в обличчя. При цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 висловлювалися нецензурною лайкою та погрожували. Якась жінка та чоловік на автомобілі робили їм зауваження та просили припинити бійку. Після чого він підвівся, а незабаром ОСОБА_12 знову наніс йому удар в обличчя, а ОСОБА_13 удар по тілу. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки були понесені витрати на лікування, був пошкоджений одяг, він зазнав моральної шкоди.

Судом також досліджено наступні докази.

Як показала ОСОБА_5 , до неї зателефонувала мати ОСОБА_23 і повідомили про побиття її сина ОСОБА_24 . У сина було розбити обличчя, підпухле око, все було у крові, що змусило їх звернутися у лікарню. ОСОБА_24 лікувався 23 дні, він проходив обстеження. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, проте на підтвердження вартості пошкодженого одягу, послуг таксі, вартості харчування та послуг стоматолога документів представити не може.

Свідок ОСОБА_25 показала, що 03.04.2016 року біля 21 години вони із ОСОБА_4 гуляли в м. Кіцмань, біля магазину «Барвінок» зустрілися із ОСОБА_22 . З приводу того, хто має її проводжати, між ОСОБА_4 і ОСОБА_22 виник конфлікт, після чого ОСОБА_22 до когось телефонував. Коли вона із ОСОБА_4 йшли по вулиці Українській, до них підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повалили ОСОБА_24 на землю, ОСОБА_12 бив, сидячи на ньому зверху, а ОСОБА_13 копав ногами. Якась жінка зупинила бійку. ОСОБА_24 підвівся, але незабаром ОСОБА_12 ще вдарив ОСОБА_24 у живіт. ОСОБА_12 наніс ОСОБА_24 біля 40 ударів, ОСОБА_13 біля 30 ударів.

Згідно показань свідка ОСОБА_26 на початку вулиці Української вона бачила, як двоє хлопців били іншого хлопця. Вона зробила їм зауваження та з приводу того, чому ж двоє б`ють одного. Хлопець лежав, а двоє хлопців його копали (били ногами). Неподалік він них була і дівчина.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_22 біля 21 години біля магазину «Барвінок» він розмовляв із ОСОБА_23 . Підійшов ОСОБА_27 та дав йому два ляпаси. Він подзвонив ОСОБА_28 , який прийшов із ОСОБА_29 . ОСОБА_24 із ОСОБА_30 йшли по АДРЕСА_3 , ОСОБА_31 із ОСОБА_24 почали битися, хватали один одного, потім впали на землю і качалися. ОСОБА_31 вдарив ОСОБА_24 в обличчя десь 3-5 разів, розбивши йому брову. Коли вони перестали битися, до ОСОБА_24 підійшов ОСОБА_32 і вони штовхнулися. Якась жінка кричала припинити бійку.

Як вбачається з показань свідок ОСОБА_21 , минулого року, може весною, ввечері вона почула крики і вийшла на вулицю, побачила бійку, один був на землі, двоє його били. Поряд була дівчина. Вона кричала, щоби припинили бійку. А вони все били і били, потім втекли. Хлопець підвівся, а ті двоє знову прилетіли і били його. Здалеку був іще хлопець.

Згідно Витягу з кримінального провадження № 0000190 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2016 року внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с.2), та про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України (а.с.1).

Відповідно до змісту протоколу від 03.04.2016 року від ОСОБА_5 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.12).

17.01.2016 року проведено слідчий експеримент із ОСОБА_4 (а.с.25-27).

17.01.2016 року проведено слідчий експеримент із свідком ОСОБА_33 (а.с.39-41).

10.12.2016 року проведено слідчий експеримент із ОСОБА_12 (а.с.71-73). З переглянутого в судовому засіданні відеозапису даного слідчого експерименту вбачається місце вчинення кримінального правопорушення, розташування та вчинювані дії учасників події.
Відповідно до висновку експерта № 725втор. від 25.05.2016 року (а.с.32-35) ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврологія ОДКЛ м. Чернівці з 04.04.2016 року по 27.04.2016 року з діагнозом: Основний: Закрита черепно-мозкова травма, субарахноїдальний крововилив в задньо-черепну ямку. Ускладнення основного: Набряк головного мозку, струс головного мозку, лікворно-гіпертензійний синдром, забій м`яких тканин черепа. При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: в поперековій ділянці зліва, по задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, по передній поверхні правого колінного згину; синці: навколо ока, в лобній ділянці по центру; садна: в лобно-тім`яній ділянці справа, в потиличній ділянці зліва, в лобній ділянці справа, в лобно-тім`яній ділянці справа; рана в ділянці зовнішнього краю лівої бровної дуги; краєвого перелому 11,41 зубів; струсу головного мозку, лікворно-гіпертензійний синдром; субарахноїдальний крововилив в задньо-черепну ямку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як одинадцятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному у постанові та у протоколі допиту. Малоімовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.4,5,6 постанови № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались

особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст.28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою

дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК).

Громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

В судовому засіданні захисниками обвинувачених наголошувалось на тому, що таку поведінку обвинувачених спровокував потерпілий, мотивом для вчинення дій обвинувачених було бажання заступитися за ображеного друга, тобто дії вчинені з мотивів помсти, а тому відсутній склад такого злочину, як хуліганство.
Твердження такого змісту не впливають на кримінально-правову оцінку хуліганства.

Початок прояву такого діяння може бути різний, проте для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.

Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених доведена, в їх діях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, оскільки вони, з мотивів явної неповаги до суспільства грубо порушили громадський порядок, тобто вичинили хуліганства, групою осіб.

Суд враховує, що вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_12 , не встановлено.

Пом`якшуючих його вину обставин також не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_12 , що він є неповнолітнім, раніше не судимий (а.с.74), його характеристику за місцем проживання та навчання (а.с.76, 77), стан його здоров`я (а.с.78) та умови проживання (а.с.77), що він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 476 (а.с.57-58).

За наведених обставин суд вважає, що, оскільки неповнолітній ОСОБА_12 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, йому може бути призначено покарання з випробуванням.

Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_13 не встановлено.

Пом`якшуючих його вину обставин також не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_13 , що він є неповнолітнім, раніше не судимий (а.с.104), його характеристику. Надану в судовому засіданні представником Служби у справах дітей, стан його здоров`я (а.с.105) та умови проживання, що він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 475 (а.с.99-100).

За наведених обставин суд вважає, що, оскільки неповнолітній ОСОБА_13 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, йому може бути призначено покарання з випробуванням.

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином.

Вказував, що знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології ОДКЛ в м.Чернівці з 04 по 27 квітня 2016 року і на лікування витратив 5802,50 гривень. На лікування зламаних зубів було витрачено 4000 гривень. Під час побиття був пошкоджений одяг: куртка вартістю 1800грн., футболка - 200грн., джинси 500грн., всього на суму 2500грн. В ніч з 03 на 04 квітня 2017 року він був доставлений до Чернівецької ОДКЛ і на оплату послуг таксі витратив 500грн., послугами таксі також скористався для здійснення комп`ютерної томографії в обласній лікарні, за що сплатив 100грн., а також для проведення СМГ на вул. Мусорського, 9, сплативши 60грн.; 27.04.2016 року скористався послугами таксі виписавшись з ОДКЛ для переїзду з лікарні до місця проживання в м.Кіцмань, сплативши за послуги таксі 250грн., всього за послуги таксі витратив кошти в сумі 910грн. За час перебування в лікарні з 04.04.16р. по 27.04.2017р. на харчування витратив 3000 гривень. Всього йому спричинено майнову шкоду на загальну суму 16212,50 гривень, які просив стягнути солідарно з відповідачів.
Також зазначав, що йому завдана моральна шкода, яка виразилась у моральних та фізичних стражданнях, він 23 доби знаходився на лікуванні, був позбавлений можливості реалізовувати свої уподобання та бажання, навчатися, займатися спортом, він зазнав приниження, що негативно позначилося на його психічному стані, на учбовому процесі, змусило його сильно нервувати і хвилюватися, його звичний життєвий уклад був порушений, він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя, додатково займатись у вільний час, для того щоб отримати знання, які втратив під час вимушеного знаходження в лікувальній установі, його побиття відбувалось в присутності дівчини, з якою він знаходиться у дружніх відносинах, він зазнав фізичного болю, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, негативні зміни у житті супроводжують його і на даний час: щоденні думки та спогади про наслідки події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та плесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги и на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Завдану моральну шкоду оціню у 50000 гривень, яку також просив стягнути солідарно з відповідачів.
Суд приходить до висновку, що заявлений потерпілим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Заявлені вимоги про відшкодування витрат на лікування знайшли своє підтвердження на суму 5800,05 гривень згідно наданих чеків та підлягають стягненню з обвинувачених, а у випадку недостатності коштів, з їх законних представників відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України, у рівних частинах по 2900,02 гривень.

Не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами понесення витрат на лікування зубів на суму 4000 гривень, понесення витрат у зв`язку із пошкодженням одягу на загальну суму 2500 гривень, понесення витрат на оплату послуг таксі в сумі 910 гривень, понесення витрат на проведення комп`ютерної томографії в сумі 100 гривень та на проведення СМГ в сумі 60 гривень, а також на харчування в сумі 3000 гривень, тому в цій частині суд не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог.
Також, суд вважає, що вчиненим злочином потерпілому ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав ушкодження здоров`я, що потягло фізичні та душевні страждання, біль, приниження, хвилювання, негативні у зв`язку з цим емоції та вимушені зміни у житті, і розмір такої шкоди суд оцінює у 10000 гривень, які також підлягають стягненню з обвинувачених, а у випадку недостатності коштів, з їх законних представників, у рівних частинах по 5000 гривень.

Враховуючи, що ОСОБА_12 на час розгляду справи виповнилось16 років, а ОСОБА_13 і на час розгляду справи і на час пред`явлення позову вже виповнилось 18 років, то майнову та моральну шкоду належить стягнути з ОСОБА_12 , а у випадку недостатності у нього коштів стягнути з ОСОБА_8 , і таку шкоду належить стягнути безпосередньо з ОСОБА_13 .

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 395, 484, 485 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_12 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Визнати ОСОБА_13 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_13 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , а у випадку недостатності у нього коштів стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 2900,02 гривень у відшкодування майнової шкоди та 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_4 2900,02 гривень у відшкодування майнової шкоди та 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: