Справа № 559/861/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , циган, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 8 грудня 2011 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, 24 січня 2012 року за ч.2 ст.297, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 27 лютого 2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 04 квітня 2016 року вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
Судовим слідством встановлено, що 08 лютого 2015 року о 20.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на привокзальній площі у м. Дубно Рівненської області, умисно, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, із жіночої сумочки, яка належить громадянці ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1112» разом із сім картою мобільного оператора «Лайф», чим завдав шкоди потерпілій на суму 195 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що обставини зазначенні у обвинувальному акті щодо вчинення ним інкримінованого злочину повністю відповідають дійсності. На даний час матеріальні збитки потерпілій відшкодував шляхом повернення викраденого, а тому повторювати їх у своїх показах не вважає за потрібне. Повністю усвідомив протиправність своїх дій, чистосердечно розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала покази про те, що 08 лютого 2015 року у вечірню пору вона перебувала на залізничному вокзалі ст. Дубно по особистих питаннях. Близько 19 год. 50 хв. вона відправилася на привокзальну площу ст. Дубно щоб здійснити посадку до маршрутного таксі. Коли прийшла на зупинку там було декілька хлопців, які спілкувалися між собою. Вона стала чекати на маршрутне таксі, та в той час поблизу неї стояв хлопець ромської національності, через деякий час він пішов у напрямку центра міста. Коли вона сіла у марштрутне таксі, мала намір зателефонувати до своєї знайомої, однак в сумочці виявила відсутність власного мобільного телефона марки «Нокія». Перед викраденням, останній раз вона телефонувала з власного телефону на залізничному вокзалі ст. Дубно та положила його у сумочку після завершення розмови.
До обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру немає,
збитки їй відшкодовано повністю. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому просить суворо не карати.
Враховуючи повне визнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на обвинуваченого у відповідності до ст. 349 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах обвинуваченого з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій обвинуваченого та потерпілої. Останнім роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази, які в судовому засіданні не досліджувалися.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - є рецидив злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати за проведення судової експертизи підлягають до стягнення в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини обвинуваченого у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_3 . При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винного. Судом також прийнято до уваги щире каяття обвинуваченого, сприянні у розкритті злочину, пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілої та державного обвинувачення. Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, неодноразово реально відбував призначену судом міру покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, суд вважає що перевиховання ОСОБА_3 можливе лише у ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту міру покарання, призначену за вироком від 04 квітня 2016 року Луцького міського суду Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України та остаточно рахувати призначене покарання засудженому ОСОБА_3 у вигляді 3 ( трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі з відбуттям призначеного покарання у кримінально виконавчій установі.
Початок строку відбуття призначеного покарання рахувати з 24.08.2015 року згідно до вироку Луцького міського суду Волинської області від 04 квітня 2016 року.
Речові докази:мобільний телефон марки «Нокіа 1112», ІМЕІ- НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 245(двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки.
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: