Справа № 642/746/17к
Провадження № 1кп/642/276/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого за трудовою угодою адміністратором авто мийки, із середньою освітою, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.07.2014р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 р. позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 06 місяців 15 днів ухвалою Харківського районного суду Харківської області

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
в листопаді 2016 р. ОСОБА_4 знайшов оголошення через мережу інтернет про здачу в оренду квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_4 подзвонив власнику вказаної квартири та в цей же день разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 приїхав подивитися на квартиру. Так, у подальшому ОСОБА_4 оглянув квартиру та домовився з власником квартири, про оренду квартири строком на два місяця до 19.01.2017р. 13.01.2017р. ОСОБА_4 посварився зі своєю співмешканкою в результаті чого, остання з`їхала з квартири, забрав свої речі. 15.01.2017р. у ОСОБА_4 виник намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, з корисливих мотивів дав оголошення через систему інтернет, а саме в соціальні мережі «Вконтакт» про оренду вищевказаної квартири за ціною 2500 грн. на місяць представившись її власником. 15.01.2017р. у системі інтернет, а саме у соціальній мережі «Вконтакт» йому написав раніше не знайомий ОСОБА_6 , про те, що хоче оглянути квартиру, та в цей же день приїхав за вищевказаною адресою. ОСОБА_6 оглянув квартиру, після чого висловив своє бажання орендувати квартиру. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , повідомив останньому, що зареєстрований в даній квартирі. ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , заплатив останньому за квартиру 2500 грн. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився грошима на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 2500 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, підтвердивши вищевикладене, про обставини здійснення злочину дав пояснення, як зазначено в описовій частині вироку, вказавши, що через мережу інтернет здав в оренду квартиру, що йому не належить. Потерпілому він повідомив, що є власником квартири, а коли той розрахувався з ним він зник з місця скоєння кримінального правопорушення. Скоїв злочин з корисливих мотивів. У вчиненому щиро розкаялася.

Суд враховує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, вважає повністю доведеною.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого доказано повністю та кваліфікує його дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за ч.2 ст. 190 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої в силу ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність з боку потерпілого претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженою з моменту вручення їй копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: