АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/30/17 Справа № 705/7685/16-к Категорія: ст. 309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, має малолітню дочку ОСОБА_9 , 2014 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в цьому кримінальному провадженні, до слідчого судді та суду, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 20.12.2016 р., в невстановлений досудовим розслідуванням час, громадянин ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із кіосками, що неподалік від входу в ЗОШ № 14, що по вул. Незалежності, м. Умані, діючи умисно, цілеспрямовано, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які переросли в бійку з гр. ОСОБА_10 , 1998 р. н., з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів кулаками в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на землю. Після того, як ОСОБА_10 прийшов до тями та почав тікати в напрямку залізничного вокзалу, по вул. Незалежності, м. Умані, гр. ОСОБА_7 наздогнав його, і перебуваючи поряд із цілодобовою аптекою, наніс ОСОБА_10 близько двох ударів ступнею ноги в область грудей, внаслідок чого гр. ОСОБА_10 знову впав на землю. Після цього ОСОБА_10 тікав в напрямку залізничного вокзалу, і ОСОБА_7 , наздоганяючи його, наніс йому невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів долонями рук по обличчю, і вже перебуваючи на зупинці залізничного вокзалу наніс йому один удар кулаком лівої руки в праву частину лоба, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на землю та, згідно з довідкою № 617 від 24.12.2016 р., отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелом основи черепа, забій головного мозку та субарахноїдальний крововилив, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 28.12.2016 р. повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в цьому кримінальному провадженні, до слідчого судді та суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції прокурор, подав апеляцію, в якій вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та така, що підлягає до скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, винести нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, думку ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про обрання або відмову в обранні запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178,183 КПК України.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону та прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, та яке підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , проте, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який просить обрати слідчий на думку колегії суддів враховуючи обставини справи та особу підозрюваного є занадто суворим.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення умисного злочину, який відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, він раніше не судимий, ніде офіційно не працює, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, має на утриманні доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем проживання.

В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутні обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби буде достатнім і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його поведінку.

Керуючись ст. 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 року задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в цьому кримінальному провадженні, до слідчого судді та суду скасувати.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 від 29.12.2016 року задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, заборонивши йому залишати його місце проживання АДРЕСА_1 , з 21 години по 6 годину ранку наступного дня.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені п.1, 4, ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не спілкуватися з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора у цьому кримінальному провадженні, слідчого судді та суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :