Справа № 442/7738/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/294/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з учасю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
за ст. 128 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
його законного представника ОСОБА_9 ,
за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року
в с т а н о в и л а :
вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та обрано йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України визначено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що приблизно о 08 год. 7 липня 2015 року, перебуваючи на проїзній частині дороги в с. Новошичі, Дрогобицького району, Львівської області, вчинив не умисний поштовх лівою рукою в область правого плеча громадянина ОСОБА_11 , чим надав його тілу попереднього прискорення, внаслідок чого останній впав з висоти власного росту на шутрову дорогу. Внаслідок падіння, згідно висновку експерта № 404 від 31.07.2015 року, ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту важку черепно-мозкову травму у вигляді перелому скроневої та тім`яної кісток зліва з переходом на основу черепа, травматичні крововиливи над та під твердою мозковою оболонкою, забій головного мозку важкого ступеня. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Не погоджуючись з вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначений вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та обрати йому покарання у виді 90 годин громадських робіт.

Зазначає, що, враховуючи вимоги ст. 98 КК України, такий вид покарання, як обмеження волі до неповнолітніх не застосовується. Зазначає, що судом під час ухвалення вказаного вироку не взято до уваги та не враховано, що ОСОБА_6 на час вчинення злочину був неповнолітнім, а відтак не зможе відбути призначене судом покарання і виправитися, що у свою чергу, в порушення вимог ст. 50 КК України, матиме наслідком недосягнення встановленої законом мети покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року просить даний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності або постановити новий вирок і звільнити його від покарання. Вважає, що призначене обвинуваченому покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі на строк один рік не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та за своїм розміром не є справедливим через суворість.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечила проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги, поданої адвокатом ОСОБА_8 , та на заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 128 КК України. Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційних скарг.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів приходить до наступного.

Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні 7 липня 2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто будучи неповнолітнім на момент його вчинення.
Згідно ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 98 КК України визначено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.
Перелік видів покарань, зазначений у ст. 98 КК України, є вичерпним.
Крім того у пункті 11 Постанови Пленуму ВС України від 16 квітня 2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» передбачено, що інші основні покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК України.
За таких обставин суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 128 КК України повинен був керуватися вимогами ст. 98, ст. 100 КК України.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що при ухваленні вироку суд першої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на час вчинення злочину був неповнолітнім, а відтак не зможе відбути призначене судом першої інстанції покарання у виді обмеження волі, що в порушення вимог ст. 50 КК України матиме наслідком недосягнення встановленої законом мети покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому обставин, що пом`якшують покарання, то такі є безпідставними, адже при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, виховується в багатодітній сім`ї, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив вирок з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до застосування закону, який не підлягає застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_6 .
Керуючись ст. 405, ст. 407, ст. 409, ст. 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання у виді одного року обмеження волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ст. 128 КК України із застосуванням ст. 100 КК України покарання у виді дев`яносто годин громадських робіт.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4