АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката адвокатського об`єднання «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльності службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Таке рішення суд мотивував тим, що подана скарга адвоката ОСОБА_5 не може бути предметом розгляду, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 6 КПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог КПК України, оскільки ст. 220 КПК України наділяє особу правом на звернення до органу досудового розслідування із клопотанням про проведення будь-яких процесуальних дій та зобов`язує слідчого, прокурора розглянути вказане клопотання протягом 3 днів і повідомити особу про результати такого розгляду, а тому бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, підлягає оскарженню у порядку ст. 303 КПУ України.

Крім того апелянт зазначав, що ухвалу слідчого судді постановлено без його виклику, а копію оскаржуваної ухвали він отримав 07 червня 2017 року, тому апеляційна скарга подана в строк, передбачений чинним Кримінальним процесуальним Кодексом України на оскарження ухвал слідчих суддів.
Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів судової справи, копію оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_5 отримав 07 червня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 12 червня 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні наданих суду матеріалів, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 31 травня 2017 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, в якій просив визнати протиправною бездіяльність службових осіб ГПУ, яка полягає у не здійсненні процесуальних дій у порядку ст. 220 КПК України за його клопотанням № 689 від 23.05.2017 року, та зобов`язати службових осіб вчинити відповідні дії.

Так, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001067, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення невстановленими особами із застосуванням вогнепальної зброї умисних дій, спрямованих на вчинення умисного вбивства Президента України ОСОБА_6 в період з 21.02.2014 по 22.02.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Адвокатом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України подано клопотання № 124 від 30.01.2017 року про визнання ОСОБА_6 потерпілим, а його - представником потерпілого, в задоволенні якого відмовлено постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 22.02.2017 року, яка ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.04.2017 року скасована.

24.05.2017 року адвокат ОСОБА_5 , як представник ОСОБА_6 , в порядку ст. 220 КПК України звернувся до слідчого із клопотанням № 689 від 23.05.2017 року, у якому ставилось питання про надання пам`ятки про процесуальні права ОСОБА_6 як потерпілого у кримінальному провадженні.

Однак станом на час подання скарги від 31.05.2017 року до Печерського районного суду міста Києва, службовими особами Генеральної прокуратури України вказане клопотання представника потерпілого не розглянуто та не вирішено

31.05.2017 року адвокатом ОСОБА_5 до Печерського районного суду міста Києва подано скаргу на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя виходив з того, що порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Вимоги заявника про визначення протиправною бездіяльності службових осіб Генеральної прокуратури України в частині незабезпечення розгляду та вирішення клопотання адвоката ОСОБА_5 , як представника потерпілого ОСОБА_6 , № 689 від 23.05.2017 року про вчинення процесуальний дій в порядку та у строки, передбачені ст. 220 КПК України, у рамках кримінального провадження № 0001067 та зобов`язання службових осіб Генеральної прокуратури України вчинити дії вказані в поданому клопотанні, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як убачається зі скарги на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні від 31.05.2017 року, поданої адвокатом ОСОБА_5 до Печерського районного суду міста Києва, заявник звернувся до Генеральної прокуратури України у порядку ст. 220 КПК України із клопотанням № 689 від 23.05.2017 року про надання пам`ятки про процесуальні права ОСОБА_6 як потерпілого у кримінальному провадженні. У зв`язку із не розглядом зазначеного клопотання у порядку передбаченому ч. 1 ст. 220 КПК України ОСОБА_5 оскаржив бездіяльність службових осіб ГПУ до слідчого судді на підставі ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілому у кримінальному провадженні вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального провадження.

Надання такої пам`ятки є важливим для належного дотримання процесуального права потерпілого бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені п.1 ч.1 ст. 56 КПК України.

Кримінально процесуальний кодекс не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

Тобто, потерпілий може звертатись із клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

З урахуванням зазначеного, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, зокрема вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання адвоката ОСОБА_5 , як представника потерпілого ОСОБА_6 , № 689 від 23.05.2017 року про вчинення процесуальних дій в порядку та у строки, передбачені ст. 220 КПК України, у рамках кримінального провадження № 0001067 та зобов`язати службових осіб Генеральної прокуратури України вчинити дії, вказані в поданому клопотанні, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбаченого КПК України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу, - не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Зважаючи на те, що захисником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 у скарзі фактично порушувалось питання щодо невиконання службовими особами ГПУ вимог, передбачених ч. 1 ст. 220 КПК України, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про безпідставну відмову у відкритті провадження слідчим суддею за його скаргою колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

З урахуванням того, що питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката адвокатського об`єднання «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України, скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ ______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3269/2017

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1