№ 5-1787 зно 17
Ухвала
іменем україни

11 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного суду України від 10 червня 2004 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного суду України від 10 червня 2004 року щодо нього.

Ухвалою судді ВССУ від 04 квітня 2017 року заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали від 04 квітня 2017 року ОСОБА_2 повторно звернувся до ВССУ із заявою від 27 квітня 2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами того ж судового рішення, однак недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 04 квітня 2017 року не усунув.

Зокрема, у вступній частині заяви засудженим повторно не зазначено судове рішення, про перегляд за нововиявленими обставинами якого вона подається.

Також, заява засудженого, як і попереднього разу, не містить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду Верховним судом України 10 червня 2004 року кримінальної справи щодо нього.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК рішення Європейського суду з прав людини не входять до переліку підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Рішення Європейського суду з прав людини (Довженко проти України, Ніколаєнко проти України), на які посилається ОСОБА_2 як на нововиявлену обставину, постановлені щодо конкретних осіб (заявників) на підставі дослідження конкретних фактів провадження справи таких заявників у національних судах.
Відповідно до положень ст. 10 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача (заявника), констатованих у Рішенні Європейського суду з прав людини за відповідною заявою крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру. Додатковими заходами індивідуального характеру є відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач, тобто заявник, мав до порушення Конвенції, що здійснюється, зокрема, шляхом повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі.
Враховуючи наведене, правом на повторний розгляд справи за результатами постановлення рішення Європейського суду з прав людини наділена лише та особа, щодо якої встановлено порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому рішенні, а процесуальний порядок реалізації такого права визначено у ст. 445 КПК шляхом звернення з відповідним клопотанням до Верховного Суду України.
Крім того, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Окрім вказаного, як убачається з резолютивної частини заяви, засуджений повторно ставить вимоги про скасування ухвалу Верховного суду України від 10 червня 2004 року та призначення нового судового розгляду судом відповідної інстанції з дотриманням норм передбачених ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, що з урахуванням ст. 467 КК не входить до переліку рішень, які вправі ухвалити суд за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліків, вказаних в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2017 року, його заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК,

п о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного суду України від 10 червня 2004 року щодо нього повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1