У Х В А Л А
Іменем України
01.12.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бишків Жовківського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , "солдата", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону
ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акта затвердженого прокурором 11 квітня 2016 року, ОСОБА_3 31 липня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвано для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_3 вибув для проходження військової служби у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира частини від 31.07.2014 № 183 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 2 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону указаної військової частини.
Будучи у звільненні, яке йому було надано у встановленому порядку та з якого повинен був повернутися 18.02.2015 року об 08 год. 30 хв. не з`явився вчасно на службу у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 та без поважних причин незаконно перебував поза межами її розташування за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд.
05.01.2016 близько 14:00 год. солдат ОСОБА_3 самостійно, добровільно прибув до місця служби про, що доповів своєму командуванню і приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним по мобілізації, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з 18.02.2015 року по 05.01.2016 рік, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, без поважних причин, не з`явився вчасно у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд.
Дані дії обвинуваченого органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, що суд вважає правильним.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним вище.З огляду на те, що обвинувачений свою вину визнає, суд вважає за доцільне провести розгляд обвинувального акту з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України, не досліджуючи доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники процесу заперечень не мали.
Прокурор проти звільнення підсудного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження заперечень не мав.
Вирішуючи заявлене підсудним клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.. 407 КК України на підставі ст.. 48 цього ж Закону, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що інкриміноване підсудному у вину кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та вчинений підсудним вперше.
Згідно ст.. 44 КК України, особа яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках , передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного (обвинуваченого), суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Приймаючи рішення про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання підсудного, суд враховує, що він хоч і залишав військову частину, проте добровільно повернувся та продовжив військову службу.
Відповідно до наданих прокурором характеристик, підсудний характеризується в цілому з позитивної сторони, у тому числі й в період військової служби. Згідно довідки ІЦ, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягався. Як вбачається із копії наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 24 листопада 2016 року, ОСОБА_3 звільнений з військової служби на законних підставах, як такий, що вислужив встановлений строк військової служби.
З огляду на викладене, суд визнає, ОСОБА_3 таким, що перестав бути суспільно
небезпечним, а відтак, не знаходить перешкод у задоволенні клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст.. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у звязку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні, запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 48 КК України, ст. ст. 284 -286 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.. 407 КК України на підставі ст.. 48 КК України.
Справу провадженням закрити відповідно до вимог ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області, через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_5