Справа № 635/7073/16-к
Провадження № 1-кп/635/685/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 12 серпня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 близько 12.00 годині 11 серпня 2016 року, знаходячись за місцем мешкання в селі Борисівка Харківського району Харківської області, діючи умисно, під час телефонної розмови з невстановленою під час досудового розслідування особою на прізвисько « ОСОБА_5 », матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, вступив з ним у попередню змову в складі групи осіб, направлену на незаконне переправлення в обхід пунктів пропуску Державної прикордонної служби, з території Російської Федерації до України, кількох громадян іноземних держав.

З метою організації незаконного переправлення зазначених громадян, невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 розробили та узгодили між собою план його вчинення і розподілили ролі.

Так, ОСОБА_3 повинен з дотримання правил конспірації, незаконно перейти цього ж дня державний кордон України з Російською Федерацією, зустріти в обумовленому місці поблизу с.Вергелівка Бєлгородського району Бєлгородської області Російської Федерації кількох громадян іноземних держав та перевести їх в зворотному напрямку на територію України, де передати в обумовленому місці поблизу с.Пильна Харківського району Харківської області України, для подальшого супроводження до м.Харкова, а далі - до однієї з країн Європейського Союзу, чоловіку, якого направить до нього з цією метою невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_5 ».

Після цього, ОСОБА_3 , діючи згідно з узгодженим з невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_5 » планом та відведеною йому роллю у скоєнні злочину, незаконно, тобто в порушення встановленого ст., ст. 8, 9, 12 Законом України «Про державний кордон України» N 1777-XII від 04 листопада 1991 року режиму та порядку перетину державного кордону України, в порушення діючого відповідно до Закону України «Про прикордонний контроль» комплексу дій і системи заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону, в обхід пунктів пропуску Державної прикордонної служби, перетнув цього ж дня близько 13.00 год державний кордон України в напрямку від села Пильна Харківського району Харківської області до села Вергелівка Бєлгородського району Бєлгородської області Російської Федерації, де прибув до заздалегідь обумовленого з невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_5 » місця в одній з лісопосадок поблизу вищевказаного населеного пункту.

Потім, із дотриманням правил конспірації, ОСОБА_3 дочекався в лісопосадці прибуття близько 14.00 год. невстановленої особи на автомобілі марки «ВАЗ-2105», яка доставила та передала йому для подальшого супроводження на територію України чотирьох громадян Соціалістичної Республіки В`єтам: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Діючи відповідно до відведеної йому ролі у скоєнні злочину, умисно, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », дотримуючись правил конспірації, ОСОБА_3 незаконно, тобто в порушення встановленого ст., ст. 8, 9, 12 Законом України «Про державний кордон України» N 1777-XII від 04 листопада 1991 року режиму та порядку перетину державного кордону України, в порушення діючого відповідно до Закону України «Про прикордонний контроль» комплексу дій і системи заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону, в обхід пунктів пропуску Державної прикордонної служби, переправив, перевівши пішки близько 00:52 год. 12 серпня 2016 року вищевказаних чотирьох громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам, з боку з села Вергелівка Бєлгородського району Бєлгородської області Російської Федерації через Державний кордон України, в напрямку села Пильна Харківського району Харківської області, де їх близько 06.00 години ранку виявили та затримали в районі інформаційно-попереджувального показника № 1097 працівники Державної прикордонної служби України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, що вчинені щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні досліджувалися дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_3 .

При цьому встановлено, що він раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, характеризується незадовільно, єЄ військовозобов`язаним.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

До обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , в силу ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному.

При призначенні покарання обвинуваченому, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, виходячи із принципу індивідуалізації покарання, поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєного.

З урахуванням вище зазначених обставин в сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.332 КК України із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посаду чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення кримінального правопорушення. З огляду на те, що вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення не було пов`язане із його службовим становищем або зайняттям ним певною діяльністю, підстав для застосування до останнього додаткового покарання немає.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання останнього.

Мобільний телефон «Нокиа-202», переданий на зберігання ОСОБА_3 за розпискою від 12 серпня 2016 року, вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1