ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у формі дистанційного судового провадження кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: - 15.10.2001 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ч. 185, ч. 3 ст. 357 КК України на п`ять років позбавлення волі; - 16.03.2006 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі; - 30.09.2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на п`ять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; - 01.03.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на п`ять років та три місяці позбавлення волі; - 23.01.2017 року вироком Апеляційного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження потерпілий ОСОБА_7 .

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2016 року під час зустрічі ОСОБА_5 та інші особа, матеріли справи щодо якої виділені в окреме провадження, які мали судимість за вчинення крадіжок та грабіж, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , вирішили з метою власного збагачення за рахунок чужого майна спільно повторно здійснити крадіжку чужого майна, яке належить мешканцям вказаного будинку, вступивши у такій спосіб у попередню змову на повторне вчинення крадіжки.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, того ж дня приблизно о 17 год 20 хв, діючи повторно з корисливих мотивів і єдиним злочинним наміром, ОСОБА_5 та вказана інша особа піднялися під`їздом згаданого будинку на 16-тий поверх, де діючи узгоджено між собою, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігав, привласнили з підсобного приміщення, до якого був вільний доступ, чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: чоботи гумові рибацькі «NordMen», окуляри «Shamano» у футлярі, дві рибацькі котушки з рибацьким шнуром, спінінг «tenax piccolo 180» з котушкою, риболовні блешні в кількості 26 шт та «воблери» в кількості 15 шт, садок плетений, спінінг «GUANGWEI reaction Spin 10-30g 210» в чохлі, сумку дорожню синього кольору, а всього майна на загальну суму 6 623 грн., після чого ОСОБА_5 та вказана особа з місця злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним разом з іншою особою злочину, пояснивши, що дійсно, 14 листопада 2016 року близько 17 год 20 хв, знаходячись на 16 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо домовившись з раніше знайомим ОСОБА_9 про спільне повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно взяли з підсобного приміщенні, в якому зберігались особисті речі мешканців будинку та двері якого були незамкнені, чуже майно, яке належить ОСОБА_8 (чоботи гумові рибацькі, окуляри «Shamano» у футлярі, дві рибацькі котушки, два спінінги, риболовні блешні в кількості 26 шт та «воблери» в кількості 15 шт, садок плетений, сумку дорожню та інші речі), вартість якого на загальну суму 6 623 грн. не оспорював, після чого з місця злочину втекли, розпорядившись цим майном на власний розсуд. Під час досудового розслідування все вказане майно було повернуте власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 спільно з іншою особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, 14 листопада 2016 року за попередньою змовою групою осіб вчинили повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, який судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, характеризується посередньо, суспільно корисною працею не займається, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що усуває сумніви в їх осудності, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує йому покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд в даному конкретному випадку вважає за неможливе виправлення ОСОБА_11 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому, призначає йому наближене до мінімального покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Остаточне покарання, враховуючи зазначені обставини, має бути призначено ОСОБА_10 в порядку ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки встановлено, що він вчинив цей злочин до постановлення щодо нього вироку Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 , з огляду на дані про його особу (судимість), зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили без визначення розміру застави, оскліьки засуджений відбуває покарання за іншим ивроком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 177179, 183, 194, 366, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців.
На підстави ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_12 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки позбавлення волі із зарахуванням покарання, відбутого частково за вироком Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2017 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили і утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У строк відбування покарання ОСОБА_10 зарахувати період з 13 травня по 11 (включно) липня 2016 року (час затримання та перебування під вартою) та з 23 січня 2017 року (день приведення вироку Апеляційного суду міста Києва від 23 січня 2017 року до виконання) по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили - особисті речі потерпілого - використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, яикй перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_13