Провадження № 1-кп/200/478/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002532, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.07.2004 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. 30.04.2009 року постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу не відбуту частину строку 2 роки 3 місяці 21 день замінено на обмеження волі ні підставі ст.82 КК України. 29.12.2009 року постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська звільнений з місць позбавлення волі умово-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 13 днів;

-07.06.2013 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. 15.12.2014 року за постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2014 року, звільнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 3 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В грудні 2015 року, у денний час, більш точної дати встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, під приводом ремонтних робіт попросив у останнього у користування шуруповерт електричний «Мокіто ТВ010 1F» та запевнив останнього, що поверне його після проведення ремонтних робіт, тобто наступного дня, заздалегідь не маючи умислу виконувати свої забов`язання перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 стосовно добросовісності виконання зобов`язань останнього з приводу повернення йому шуруповерта, в цей же день, більш точного часу встановити не надалось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_5 шуруповерт електричний «Мокіто ТВ010 1F», вартістю 3 071 грн. 45 коп., після чого останній з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст.190 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 в січні 2016 року, у денний час, більш точної дати встановити не надалось можливим, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, під приводом ремонтних робіт попросив у останнього у тимчасове користування автомобільний акумулятор «Forse» та запевнив останнього, що поверне його після проведення ремонтних робіт автомобіля свого товариша, тобто наступного дня, заздалегідь не маючи умислу виконувати свої забов"язання перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 стосовно добросовісності виконання зобов`язань останнього з приводу повернення йому автомобільного акумулятора «Forse», в цей же день, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_5 автомобільний акумулятор «Forse» вартістю 612 грн. 30 коп., після чого останній з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.190 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

За епізодом скоєння злочину ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у грудні 2015 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що у грудні 2015 року, вдень, він перебував за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , й попрохав у ОСОБА_4 у користування електричний шуруповерт для збирання меблів, й запевнив його, що поверне шуруповерт після проведення ремонту. На це, ОСОБА_4 ,. довіряючи йому, передав шуруповерт. Однак, наміру повертати ОСОБА_4 цей шуруповерт він не мав, й в подальшому продав цей шуруповерт, а виручені грошові кошти витратив.

В скоєному щиросердно покаявся.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що у грудні 2015 року, до нього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов його робітник ОСОБА_5 та попрохав в нього електричний шуруповерт, щоб зібрати шафу. Довіряючи останньому, він передав ОСОБА_7 шуруповерт. В подальшому, ОСОБА_5 так і не повернув йому шуруповерт.

А також дослідженими письмовими доказами по справі
Протоколом огляду від 06 червня 2016 року, яким оглянуто місце скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду нічого не виявлено та не вилучено ( а.с.58-59).
Висновком судово-товарознавчої експертизи №1502 від 30 червня 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого електричного шуруповерта «Мокіто ТВ010 1F» станом на грудень 2015 року складає 3 071, 45 грн. ( а.с.140-145).

За епізодом скоєння злочину ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у січні 2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 ,який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що у січні 2016 року, вдень, він перебував за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , й попрохав у ОСОБА_4 у користування автомобільний акумулятор для ремонту автомобіля товариша й запевнив його, що поверне майно після проведення ремонту. На це, ОСОБА_4 , довіряючи йому, передав шуруповерт. Однак, наміру повертати ОСОБА_4 цей акумулятор він не мав, й в подальшому продав, виручені грошові кошти витратив.
В скоєному щиросердно покаявся.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що у січні 2016 року, до нього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов його робітник ОСОБА_5 та попрохав в нього автомобільний акумулятор марки «Forse», щоб перевірити якийсь автомобіль. Довіряючи останньому, він передав ОСОБА_5 цей акумулятор. В подальшому, ОСОБА_5 так і не повернув йому акумулятор , після чого він вже звернувся до поліції.

А також дослідженими письмовими доказами по справі
Протоколом огляду від 06 червня 2016 року, яким оглянуто місце скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду нічого не виявлено та не вилучено ( а.с.80-81).

Товарним чеком на придбання автомобільного акумулятору марки «Forse» від 08.01.2013 року ( а.с.96).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №1502 від 30 червня 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого автомобільного акумулятора «Forse» станом на січень 2016 року складає 612,30 грн. ( а.с.140-145).

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який перебуває на диспансерно-динамічному нагляді у лікаря нарколога з 2004 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить рецидив злочину.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 368, 370- 371, 373- 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 3 (три) місяці з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 10 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 10 червня 2016 року по 07 грудня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази стартер на автомобіль «ЗАЗ», гальмівні колодки, втягуючий пристрій на двигун - вважати повернутими власнику ОСОБА_9 ( а.с.52-53).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1502 від 30 червня 2016 року в сумі 240 гривень ( а.с.140).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1