Справа № 127/7656/17
Провадження № 1-кп/127/907/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 22.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниці, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20 грудня 2016 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи по вул. Зубриліна біля будинку № 2 в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи довірливі відносини зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_5 , під приводом подальшої купівлі, взяв в останнього мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM - A510F/DS» серії «Galaxy-А5», який не мав на меті повертати, після чого з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 156/17-21 від 23.01.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM A510F./DS» серії « НОМЕР_1 » на момент вчинення злочину становила 6748,71 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та суду пояснив, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_6 , в них дружні стосунки. Він знав, що матір ОСОБА_7 має намір продати мобільний телефон, а тому він вирішив, зловживаючи довірою ОСОБА_7 ним заволодіти. Для цього, він зателефонував ОСОБА_7 під приводом того, що мобільний телефон хоче купити його тітка та домовився, що ОСОБА_7 привезе йому телефон. ОСОБА_7 приїхав за адресою АДРЕСА_2 , де проживала його матір та тітка. Він взяв в нього телефон. Взявши в ОСОБА_8 мобільний телефон, він з ним вийшов через інший вхід до будинку та потім здав телефон в ломбард, а за отримані гроші він ввечері погуляв. ОСОБА_9 йому довіряв, як другу, тому він коли йому телефонував та повідомляв про те, що його тітка бажає купити мобільний телефон він все продумав та говорив неправдиву інформацію, оскільки тітка не збиралася купувати телефон. Мобільний телефон потерпілій повернув. На даний час він працює на «Ковбаскоффі» та має заробіток.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 21.12.2016 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_10 . Згідно заяви вона просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 20.12.2016 року близько 19:00 год. біля будинку №2 по вул.. Зубриліна в м.Вінниці, зловживаючи довірою, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Samsung А5», чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 12000 гривень.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 22.12.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З висновку експерта № 156/17-21 від 23.01.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM A510F./DS» серії «Galaxy-А5» на момент вчинення злочину становила 6748,71 гривень.
Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 10.01.2017 року, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM A510F./DS» серії «Galaxy-А5» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано потерпілій, що підтверджується розпискою потерпілої ОСОБА_10 від 30.01.2017 року.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого та інших письмових доказів у справи свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні шахрайства є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілої, а саме мобільним телефоном, зазначив обставини вчинення вказаного злочину, суму заподіяних збитків. Показання обвинуваченого узгоджуються з заявою потерпілої про вчинення злочину та висновком експерта.
Вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило.
З повідомлень Центральної районної клінічної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.
З вимоги про судимість від 11.01.2017 року відносно обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, шкода потерпілій відшкодована.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, шкоду потерпілій відшкодував та оцінює зазначене як обставини, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні та на підставі ст. 100 КПК України вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 65-67, 190 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 352,40 гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM A510F./DS» серії « НОМЕР_1 », який повернуто потерпілій ОСОБА_10 залишити ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: