У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на рішення прокурора від 17 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо редагування відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в частині оголошеної підозри ОСОБА_8 ,
за участю особи, яка подала
апеляційну скаргу ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року захиснику ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 відмовлено у відкритті провадження за її скаргою на рішення прокурора від 17 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо редагування відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) в частині оголошеної підозри ОСОБА_8 .
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадженні лише у разі, коли скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.
Не погодившись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити матеріали слідчому судді для розгляду по суті.
За доводами апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки за результатами досудового розслідування було встановлено, що до подій, що сталися 30 листопада 2013 року в місті Києві, начебто має відношення колишній Секретар Ради національної безпеки та оборони України ОСОБА_8 , якому 23 травня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ст. 340 КК України.
Апелянт зазначає, що у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_8 не встановлено, оголошений його розшук та досудове розслідування зупинене, проте 15 березня 2016 року досудове розслідування було відновлено для проведення слідчих дій. Не провівши жодної слідчої дії, слідчим дії ОСОБА_8 перекваліфіковані на ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України, а наступного дня досудове розслідування знову зупинене.
Захисник ОСОБА_7 звертає увагу на те, що про зміну підозри ОСОБА_8 вона дізналася лише 21 червня 2016 року під час проведення обшуку в його будинку. Після чого, вона звернулася до слідчого з клопотанням про надання їй для ознайомлення постанови щодо відновлення та зупинення досудового розслідування, постанови про зміну підозри ОСОБА_8 , проте їй було надано лише копію повідомлення про зміну підозри від 15 березня 2016 року.
Апелянт зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним вона звернулась із клопотанням до Генеральної прокуратури України, в якому просила вжити заходи щодо усунення порушення вимог закону, допущених слідчим. 18 липня 2016 року вона отримала копію постанови про відновлення досудового розслідування, дві копії поштових квитанцій «Укрпошти» про направлення ОСОБА_8 двох екземплярів повідомлення про зміну підозру.
Захисник ОСОБА_7 вважає, що квитанції про відправлення поштовим зв`язком повідомлення про підозру не можуть свідчити про те, що вжито заходів для вручення цього процесуального документа, а тому, на її думку, неможливо вважати, що 15 березня 2016 року ОСОБА_8 змінено підозру.
Крім того, апелянт зазначає, що 10 жовтня 2016 року вона звернулася з клопотанням до прокурора про здійснення редагування внесених до ЄРДР відомостей, виключивши дату та час вручення 15 березня 2016 року ОСОБА_8 підозри за ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України. 17 жовтня 2016 року прокурор відмовив їй у задоволенні клопотання, мотивуючи це тим, що кримінальним процесуальним законом не передбачена процедура зміни (редагування) повідомлення про підозру.
З огляду на викладене, апелянт вважає, що висновок слідчого судді про те, що її скарга на бездіяльність прокурора не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України є необґрунтованими.
Заслухавши суддю - доповідача, особу, яка подала апеляційну скаргу -захисника ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на рішення прокурора від 17 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні її клопотання про редагування відомостей, внесених до ЄРДР, щодо повідомленої підозри ОСОБА_8 .
Відповідно до ухвали, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає в іншому, ніж зазначено у вищевказаній нормі закону, а відтак скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про відмову в редагуванні відомостей, внесених до ЄРДР в частині оголошеної підозри ОСОБА_8 не може бути предметом розгляду слідчим суддею.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених у вищевказаній главі кримінального процесуального закону, виходить за межі повноважень слідчого судді.
Так, статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Оскільки в скарзі до слідчого судді ставиться питання про зобов`язання прокурора редагувати відомості, які внесені до ЄРДР в частині оголошеної ОСОБА_8 підозри, то в ухвалі слідчого судді слушно зазначено, що вирішення цього питання не входить до переліку, визначеного законом.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень забороняється.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею відповідно до ч. 4 ст. 303 КПК України правильно відмовлено у відкритті провадження.
Керуючись ст. 376 ч. 2, 304, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на рішення прокурора від 17 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо редагування відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в частині оголошеної підозри ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5