Справа №635/2112/17
Провадження №1-кп/635/569/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
секретар судових засідань ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК Україн,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В ході судового розгляду прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою посилався на існування тих ризиків, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 , позицію якого підтримав його захисник ОСОБА_6 , у судовому засіданні не заперечував проти продовження строку його тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, посилаючись на позитивну характеристику обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, у тому числі двох неповнолітніх дітей. Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що його сім? я перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки його дружина через наявність малолітніх дітей позбавлена можливості працювати.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалами слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 березня 2017 року без визначення застави. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено до 15 квітня 2017 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 18 квітня 2017 року, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено до 11 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закінчується 11 червня 2017 року.

Вимогами п. 2 ч.3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Під час обрання відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді від восьми до п`ятнадцять років з конфіскацією майна, санкція п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, які викладені в ухвалах про обрання запобіжного заходу, у тому числі ту обставину, що обвинувачені не мають місця роботи та джерела доходу, а також враховуючи ту обставину, що в ході судового розгляду свідки не допитані, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , та ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 обґрунтовується неодноразовим притягненням останнього до кримінальної відповідальності та наявністю судимостей.

Разом з тим, суд вважає недоведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.п.2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, а також двох малолітніх дітей, на які посилалися захисник та обвинувачений, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні, існування яких встановлено судом, не зменшують.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою без визначення застави в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» на 60 днів - до 04 серпня 2017 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк тримання під вартою без визначення застави в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» на 60 днів - до 04 серпня 2017 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 04 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3