Справа № 128/2858/16-к
Провадження №11-кп/772/464/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

у складі :

головуючого:судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем - ОСОБА_5
з участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2010 року -
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про можливість умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.12.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2010 року - відмовлено з тих підстав, що засуджений ОСОБА_7 на виробництві установи не працевлаштований, працевлаштованим бути намірів не висловлював, на час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, 6 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з висновком суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким звільнити його від відбування покарання умовно достроково. До підстав свого виправлення відносить те, він має ряд хвороб (теберкульоз, гепатит В, ішемічна хвороба серця, язва), є інвалідом ІІІ групи, має травмований позвоночник. Стоїть на обліку СМЕК м. Вінниця.

Захисник в судове засідання не з`явився, будучи судом належно повідомленим. Засуджений ОСОБА_7 не бажав до початку судового розгляду участі захисника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, і просив залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає

До таких висновків суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції в ході кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст. 22, 92, 93, 349, 350 КПК України, що є гарантією забезпечення права сторін на справедливий судовий розгляд.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при ухваленні рішення щодо ОСОБА_7 ,місцевий суд виконав в повному об`ємі .

Відповідно до вимог ст.81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що за період відбування покарання, адміністрацією Стрижавської ВК № 81 на засудженого ОСОБА_7 накладені дисциплінарні стягнення у кількості 6 разів, та має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Суд при відмові у задоволенні клопотання засудженого вірно врахував, що ОСОБА_7 . С на виробництві установи не працевлаштований, бути працевлаштованим намірів не висловлював. За час відбуття покарання зарекомендував себе посередньо. Участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. На профілактичному обліку не перебуває. За характером безконфліктний, але не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується вічливих, правомірних взаємовідносин з персоналом установи, але з метою поблажливого ставлення до себе.

Умовно-достроковому звільненню, внаслідок застосування ч. 5 ст. 72 КК України підлягав по відбуттю 3/4 частини строку покарання 01.01.2016 року. Протоколом № 23 від 11.08.2016 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого та характеристики на особу засудженого вбачається, що останній не довів сумлінною поведінкою своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання позбавлення волі.

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати при умовно достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 , враховує і ту обставину, що останній неодноразово судимий.

З огляду на викладене та на особу засудженого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за умисні корисні злочини, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.404,405,407,418,419 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2010 року - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Касаційного суду України протягом 3-х (трьох) місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4