Справа № 621/1192/14-к
Провадження № 1-в/621/176/16
УХВАЛА
Іменем України
23 грудня 2016 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення,

встановив:
29.11.2016 року командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання судового рішення, в якій просив відстрочити виконання вимоги Чугуївської УДКСУ Харківської області від 21.11.2016 року щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 200000 грн. по справі № 123/123/13-к в рахунок відшкодування моральної шкоди, до закінчення особливого періоду в Україні.

Вказана заява Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2016 року була залишена без руху.

Як вбачається з поштового повідомлення зазначена вище Ухвала була отримана заявником 16.12.2016 року.

У встановлений термін недоліки не усунуто.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 8 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, судам слід брати до уваги роз`яснення, що містяться, зокрема, в постанові пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах». Жодна зі статей розділу VI ЦПК не містить певних вимог до форми та змісту заяв із питань, пов`язаних з виконанням судових рішень або рішень інших органів. Трапляються випадки, коли суди залишали відповідні заяви без руху, посилаючись на ст. 119, ч. 1 ст. 121 ЦПК, і в разі неусунення зазначених в ухвалі суду недоліків визнавали такі заяви згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК неподаними та повертали їх заявнику. Враховуючи, що без наведення доводів з посиланням на відповідні докази розглянути заяву, зокрема, про відстрочку виконання судового рішення, неможливо, суди повинні застосувати положення статей 119, 121 ЦПК у контексті відповідної норми глави VI ЦПК аналогічно до п. 13 постанови ВССУ № 6.

Так, відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

З огляду на вищевикладене, вважаю за необхідне застосувати положення ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

За таких обставин враховуючи, що Ухвала судді від 02.12.2016 року про приведення заяви про відстрочку виконання судового рішення у відповідність з вимогами ст. 119 ЦПК України заявником не виконана, дійшов висновку, що заяву командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 належить вважати неподаною і повернути заявнику, роз`яснивши право повторного звернення до суду на загальних підставах після усунення визначених недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення вважати неподаною та повернути заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: