печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, освіта повна вища, яка не заміжня, не працює, не зареєстрована на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутої підозри, 07.12.2016 приблизно о 10 год. 06 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в холі прокуратури міста Києва по вул. Предславинській, 45/9 в м. Києві, у ході спілкування з начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є діючим працівником правоохоронного органу, під надуманим приводом умисно нанесла останній один удар лівою рукою в обличчя останньої, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Старший слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, за який передбачено покарання до 05 років позбавлення волі, при цьому переховувалась від органу досудового розслідування, що беззаперечно вказує на те, що, усвідомлюючи невідворотність покарання, ОСОБА_4 і в наступному може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а відтак застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника, які просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, посилаючись на недоведеність висунутої їй підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, позитивні дані про її особу, а також відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 22.02.2017 слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Разом з тим, вручити вказане письмове повідомлення безпосередньо ОСОБА_4 виявилось неможливим, у зв`язку з її переховуванням від органів досудового розслідування. Цього ж дня, у передбачений згідно чинного законодавства спосіб, зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, направлено на абонентську скриньку ОСОБА_4 .

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вперше притягується до кримінальної відповідальності, як особа характеризується задовільно, незаміжня, має вищу освіту, офіційно не працевлаштована. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , допитана за клопотанням сторони захисту.

Враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу ОСОБА_4 , відсутність даних про наявність з її сторони спроб перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної ОСОБА_4 та тяжкості висунутої їй підозри і зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22.00 год. до 07.00 год наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає

(м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Визначити строк дії ухвали по 19 травня 2017 року.

Звільнити затриману ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1