Справа № 577/12/17
Провадження № 1-кп/577/81/17
У Х В А Л А
"06" січня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002285 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Конотопського міськрайоного суду Сумської області 03 січня 2017 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1ст. 309 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження за вказаною статтею на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії.

Прокурор з приводу заявленого клопотання заперечує, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в 2016 році звільнявся від кримінальної відповідальності, у зв`язку з добровільним лікуванням, разом з тим, позитивних висновків для себе не зробив і знову вчинив той самий злочин. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся за лікуванням 12.12.2016 року, а викрита злочинна діяльність останнього була 25.11.2016 року. Таким чином, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 має намір у такий спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, суд вважає, що обвинувачений не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з огляду на наступне.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України, особа яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Надана обвинуваченим довідка № 978 від 24.12.2016 року, видана КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. Ак. М. Давидова» доводить, що ОСОБА_4 з 12 грудня по 22 грудня 2016 року пройшов курс лікування з приводу наркотичної залежності.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» вбачається, що особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 309 КК України незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства. Тобто, особа не підлягає безальтернативному звільненню, а може бути звільнена судом при наявності відповідних підстав і умов.

Так, у відповідності до п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Системний аналіз положень ч.4 ст. 309 КК України, положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» та інших нормативних актів свідчить про наступне.

Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України складається з двох елементів, а саме: добровільного звернення цієї особи до лікувального закладу і початку її лікування від наркоманії. Суб`єктом звернення до лікувального закладу є особа, яка вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, і захворіла на наркоманію, а потім добровільно звернулася до лікувального закладу.

Звернення визнається добровільним, якщо особа за своєю волею звертається до лікувального закладу, усвідомлюючи, що має можливість безперешкодно вчиняти злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України. Якщо особа звертається до лікувального закладу у зв`язку з викриттям її участі у цьому злочині, таке звернення вважається не добровільним, а вимушеним.

В судовому засіданні встановлено, що звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу відбулося відповідно до наданої ним довідки 12 грудня 2016 року, а викрита злочинна діяльність останнього, відповідно до обвинувального акту 25 листопада 2016 року.

Крім того, ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 вже надавалася можливість вилікуватися від наркоманії, однак обвинувачений знову вчинив той самий злочин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки він мав за мету не вилікуватися від наркоманії, а ухилитися у такій спосіб від кримінальної відповідальності.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 284-288 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0002285 відмовити.

СуддяОСОБА_1