Справа № 495/74/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000817 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, освіта середня, працюючого по трудовому договору, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.02.1997 року Білгород Дністровським районним судом Одеської області по ст. ст. 194 ч.3, 86-1 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 10.11.1998 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 141 ч.3, 142 ч.2, 140 ч.2, ч.3, 43

КК України до 7 рокам 6 місяцям позбавлення волі;

- 07.03.2000 року Білгород Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст. 143 ч.2, 142 ч.3, 193 ч.3, 42, 43 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 27.06.2007 року Білгород Дністровським районним судом Одеської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 03.06.2008 року Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.1, 15, 185 ч.2, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі;

- 06.02.2012 року Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 309 ч.2, ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяць позбавлення волі;

- 26.10.2016 року Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185, ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 277 ч.1, 186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки;

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання, а саме в квартирі

АДРЕСА_2 , в одній з кімнат побачив майно власника квартири ОСОБА_5 : ножиці для різки пластикових труб, електричну дриль, паяльний апарат APC-WM 13.

Після чого, наступного дня, обвинувачений ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, із корисливих мотивів розуміючи та переконавшись, що його дії будуть не помічені, обвинувачений ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисних спонукань, знаходячись в квартирі потерпілого ОСОБА_5 викрав чуже майно, а саме:

- ножиці для різки пластикових труб, б/в, вартістю 80 грн;

- електричну дріль «ТЕМП», б/в, вартістю 245 грн;

- паяльний апарат «APC-WM 13», б/в, вартістю 290 грн, а всього на загальну суму 615 гривень, чим завдав збиток потерпілому ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході досудового слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, і показав суду, що дійсно 19.03.2016, він перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в одній з кімнат побачив майно потерпілого ОСОБА_5 . Наступного дня, він знаходячись у вищевказаній квартирі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, із корисливих мотивів розуміючи та переконавшись, що його дії будуть не помічені, він умисно, таємно, з корисних спонукань, викрав у потерпілого ОСОБА_5 ( ножиці для різки пластикових труб, електричну дріль «ТЕМП», паяльний апарат «APC-WM 13»). У скоєному щиро розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, працює за трудовим договором, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, страждає на тяжку хворобу, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується посередньо, страждає на тяжку хворобу, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до нього покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст.75,76 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, за фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , 19.03.2016 року, за яке він притягується до кримінальної відповідальності, тобто до винесення вироку Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області від 26.10.2016 року, до нього слід застосувати ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання покарання, призначеного даним вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області від 26.10.2016 року. Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.

Речові докази: ножиці для різки пластикових труб, електричну дріль «ТЕМП», паяльний апарат «APC-WM 13», які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 під схорону розписку слід залишити потерпілому.

Судові витрати по кримінальному провадженню відстуні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і на підставі санкцій даної статті призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України засудженому ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по новому вироку від 07.02.2017 року більш суворим покаранням за попереднім вироком від 26.10.2016 року та остаточно призначити до відбування покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган пробації;

- не виїджати за межі України на постйне місце проживання без дозволу органа пробації;

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

Речові докази: ножиці для різки пластикових труб, електричну дріль «ТЕМП», паяльний апарат «APC-WM 13», які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1