Справа № 461/6165/16-к
Провадження № 1-кс/461/7/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2017 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
В обґрунтування скарги покликається на те, що з оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки слідчим при проведенні досудового розслідування не досліджено матеріалів по його скаргах на працівників Дрогобицького відділу поліції, що зареєстровані в ЖЄО Дрогобицького ВП, не проведено слідчого експерименту з його участю, не проведено додаткової судово-медичну експертизи, не проведено медичного обслідування коліна заявника, не допитано всіх працівників чергової частини Дрогобицького ВП, які 26.05.2016 перебували в черговій частині. В оскаржуваній постанові прийнято процесуальне рішення лише стосовно спричинення йому тілесних ушкоджень, водночас відсутнє рішення по статті 397 КК України. Вважає оскаржувану постанову незаконною та помилковою. Просить скаргу задоволити.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, обставини кримінального провадження з`ясовано всебічно, повно об`єктивно та неупереджено та слідчим прийнято законне процесуальне рішення про його закриття у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження. Просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
16.08.2016 постановою слідчого ОСОБА_5 закрито дане кримінальне провадження.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що ним було проведено ряд слідчий дій, зокрема допитано інспектора СРПП Дрогобицького ВП ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_3 , слідчого СВ Дрогобицького ВП ОСОБА_7 , досліджено матеріали службового розслідування, проведеного УКЗ ГУ НП у Львівській області за зверненням ОСОБА_3 щодо правомірності дій працівників Дрогобицького ВП, досліджено інформацію Дрогобицького МВ УСБ України, вилучено та проведено огляд записів з камер відеоспостереження Дрогобицького ВП, проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_3 тощо. На підставі зібраних доказів слідчий дійшов висновку про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутню в діях інспектора СРПП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги переглянуті у судовому засіданні відеозаписи з камер відеоспостереження Дрогобицького ВП, зокрема відеозаписи за 26.05.2016, на яких відображено події при яких ОСОБА_6 контактує з ОСОБА_3 , слідчий суддя погоджується з висновками слідчого ОСОБА_5 стосовно того, що жодного перевищення службових повноважень ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 не вчиняв, оскільки твердження скаржника про те, що йому було завдано тілесних ушкоджень на відеозаписі відсутні. А відтак необхідності у проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 немає. Водночас будь-яких доказів про протилежне, під час судового розгляду даної скарги, скаржником не надано.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова Дрогобицького міськрайонного суду від 14.06.2016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за фактом вчинення ним дрібного хуліганства 26.05.2016. Тобто в період перебування ОСОБА_3 в приміщенні Дрогобицького ВП останній був затриманий в порядку ст.261 КУпАП та повинен був залишатись з уповноваженою особою та підкорятись її законним вимогам.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ст.304 КПК України скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження подано заявником, тобто особою, яка безпосередньо звернулась із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Досліджуючи обґрунтованість поданої скарги, з врахуванням пояснень прокурора, який заперечував щодо поданої скарги, пояснень скаржника, викладених у скарзі та безпосередньо в судовому засіданні, встановлено, що слідчим при закритті даного провадження дотримано процесуального порядку винесення постанови, з`ясовано фактичні обставини, які є безпосереднім предметом розслідування у даному провадженні, вказана постанова винесена уповноваженою особою, з проведенням усіх необхідних для прийняття рішення, процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 307 ч. 2 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий Суддя ОСОБА_1