АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 липня 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Ісламської Республіки Іран, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який перебуває у міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Ісламської Республіки Іран для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 1 Закону Ірану «Про посилення відповідальності за розтрату хабарництво та шахрайство»,

за участі: прокурора ОСОБА_8 ,
захисників перекладачів затриманого ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту щодо затриманого ОСОБА_6 та застосовано до затриманого ОСОБА_6 , тимчасовий арешт строком 40 діб до 18 год. 00 хв. 20 липня 2017 року.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя в ухвалі вказав, що в матеріалах справи містяться дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, документи, що підтверджують особу затриманого, та враховуючи ту обставину, що клопотання про застосування тимчасового арешту подано прокурором у відповідності до вимог ст. 583 КПК України, дійшов до висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого ОСОБА_6 .
Сторона захисту зазначає, що клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України, оскільки до нього не додано документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та не доведено терміновості такого рішення.
Як стверджує захисник, суд не врахував того, що до клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту не було додано прохання відповідного органу запитуючої сторони, оригіналу чи завіреної копії постанови про взяття під варту або будь-який інший документ, що має таку саму дію, будь-якого доказу чи документу на підтвердження обставин, про злочин, який інкримінується затриманому ОСОБА_6 .
Крім того, як зазначає адвокат, жоден документ, долучений до клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту, не засвідчений уповноваженим перекладачем або посадовою особою запитуючої сторони, як того вимагає міжнародна двостороння угода - Договір між Україною та Ісламською Республікою Іран про видачу правопорушників.
Також сторона захисту зазначає і те, що під час розгляду клопотання про обрання тимчасового арешту прокурором не доведені ризики можливості уникнення особи від відповідальності. Представник консульства Ісламської Республіки Іран в судовому засіданні не наполягав на застосуванні тимчасового арешту до ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та особи, відносно якої застосовано тимчасовий арешт, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, 10 червня 2017 року о 18 год. 00 хв. працівниками 2 відділу управління захисту національної державності Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київської області щодо громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), відповідно до ст.ст. 208, 582 КПК України складено протокол про затримання, який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Ісламської Республіки Іран, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 1 Закону Ірану «Про посилення відповідальності за розтрату, хабарництво та шахрайство».
Із наданої Департаментом Інтерполу та Європолу інформації вбачається, що ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Ісламської Республіки Іран, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 1 Закону Ірану «Про посилення відповідальності за розтрату, хабарництво та шахрайство».
Іранська сторона клопоче про застосування щодо вищевказаної особи тимчасового арешту та гарантує направлення пакету екстрадиційних документів і клопотання про його видачу на адресу компетентних органів України у передбачені чинними договорами строки.
Згідно з документами наданими Укрбюро Інтерполу строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) не закінчився.
Інкриміновані компетентними органами Ісламської Республіки Ірану Норузі ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) злочин, передбачений ст. 1 Закону Ірану «Про посилення відповідальності за розтрату, хабарництво та шахрайство» відповідає злочину, що передбачений ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційним, оскільки визначає покарання на строк більше одного року позбавлення волі.

12 червня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Ісламської Республіки Ірану.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 1 Договору між Україною та Ісламською Республікою Іран про видачу правопорушників (чинний від 17 липня 2008 року), видача правопорушників здійснюється у випадку, якщо видача запитується за діяння, яке вважається злочином за законодавством обох Сторін і за вчинення якого передбачається покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року.
У ст. 3 вказаного міжнародного Договору визначено, що видача правопорушників не здійснюється: а) якщо особа, видача якої запитується, є громадянином запитуваної Сторони; b) якщо злочин, в зв`язку з яким вимагається видача, є злочином політичного характеру; с) якщо злочин, в зв`язку з яким вимагається видача, є військовим злочином, який при цьому не є злочином за загальним кримінальним правом; d) якщо компетентні органи запитуваної Сторони проголосили остаточне рішення щодо відповідної особи у зв`язку із злочином (злочинами), за який вимагається видача; е) якщо відповідна особа згідно із законодавством запитуючої або запитуваної Сторони не підлягає переслідуванню або покаранню у зв`язку із закінченням строку давності, оголошенням амністії або на іншій законній підставі.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя на підставі ст. 583 КПК України задовольнив клопотання прокурора та застосував відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ) тимчасовий арешт на строк 40 діб, до надходження від компетентного органу Ісламської Республіки Ірану запиту про його видачу.

Колегія суддів погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням, оскільки воно узгоджується з вимогами чинного кримінального процесуального закону.

Так, як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, вислухав пояснення прокурора, захисника, особи, відносно якої ставилося питання про застосування тимчасового арешту, та обґрунтовано прийняв рішення про застосування до громадянина Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ) тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Ісламської Республіки Ірану.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги чинного КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові стосунки по цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо тимчасового арешту ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ) до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Ісламської Республіки Ірану, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з тих обставин, що затриманий розшукується за вчинення злочину, передбаченого ст. 1 Закону Ірану «Про посилення відповідальності за розтрату, хабарництво та шахрайство»

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника щодо того, що клопотання прокурора не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України, оскільки це спростовується матеріалами провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування тимчасового арешту, при цьому врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Інші доводи автора апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах клопотання відсутні обставини та законні підстави, при яких тимчасовий арешт не може бути застосований, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , в інтересах затриманого Норузі ОСОБА_16 ( ОСОБА_15 ), задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422, 583 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту щодо затриманого ОСОБА_6 та застосовано до затриманого ОСОБА_6 , тимчасовий арешт строком 40 діб, до 18 год. 00 хв. 20 липня 2017 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3367/2017 Категорія: ст.583 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_17 Доповідач: ОСОБА_1
.