Справа № 344/8739/17
Провадження № 1-кс/344/2541/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи упродовж 2013-2014 років на посаді директора ТзОВ "Геліос Енерджі" (), а отже в силу своїх службових повноважень і обов`язків був наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, усупереч вимог п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.2 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, ухилився від сплати 1 млн 155 тис. грн податку на прибуток підприємства, що є значним розміром. Так, ОСОБА_5 , діючи з умислом на ухилення від сплати податку як директор ТзОВ "Геліос Енерджі", будучи зацікавленим в результатах його фінансово-господарської діяльності, вирішив мінімізувати сплату податку на прибуток, який згідно ст.9 Податкового кодексу України відноситься до загальнодержавних податків, шляхом відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності неіснуючих господарських операцій, спрямованих на формування безпідставних витрат, що давало можливість зменшувати об`єкт оподаткування з податку на прибуток. Зокрема, ОСОБА_5 , діючи з вказаною метою та від імені ТзОВ "Геліос Енерджі", за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (часу та місця) підписав договір №SUA-01-13 від 01.07.2013, згідно якого ТзОВ "Солартек УА" (м. Київ, ) нібито мало надати послуги інжинірингу, експлуатувати та обслуговувати сонячну електростанцію потужністю 3993 кВт, яка розташована в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області та використовувалася ТзОВ "Геліос Енерджі" для вироблення електроенергії. При цьому від імені ТзОВ "Солартек УА" виступила ОСОБА_8 , яка одночасно перебувала на посаді віце-директора ТзОВ "Геліос Енерджі" та була одним із підписантів договору від імені останнього.

Зазначається, що не маючи можливості виконати умови вказаного договору та розуміючи удаваність укладеної з ТзОВ "Геліос Енерджі" угоди, ТзОВ "Солартек УА" в особі ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (часу та місця) оформило з ПП "НП "Хіміч" (м. Київ, ) договір аналогічного змісту, яке також не мало будь-яких можливостей надати зазначені в договорі послуги та виконати певні роботи. Підписавши договір про надання послуг інжинірингу, експлуатацію та обслуговування сонячної електростанції потужністю 3993 кВт №SUA-01-13 від 01.07.2013 року та достовірно знаючи про його невиконання в майбутньому, ОСОБА_5 отримав від невстановлених осіб підроблений акт прийняття-передачі виконання робіт (надання послуг) від 31.12.2014 на загальну суму 7 млн 700 тис. грн, у тому числі 1 млн 283 тис. 333 грн податку на додану вартість, а також податкову накладну №1 від 31.12.2014, якими було оформлено неіснуючі (безтоварні) господарські операції з надання послуг та обслуговування сонячної електростанції товариством "Солартек УА". При цьому такі недостовірні документи були датовані 31.12.2014 попри оформлення договору ще 01.07.2013 року, що давало можливість включити 6 млн 416 тис. 667 грн до складу витрат товариства "Геліос Енерджі" та, з огляду на скасування пільг зі сплати податку на прибуток, зменшити дохід, отриманий від реалізації виробленої з відновлювальних джерел електричної енергії.

Як вказано у клопотанні, маючи у своєму розпорядженні вказані підроблені документи, ОСОБА_5 використав їх при складанні податкової звітності шляхом включення 6 млн 416 тис. 667 грн до рядка 06.4 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, яка була подана до Тисменицької оДПІ, збільшивши у такий спосіб на вказану суму витрати товариства, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та в такий спосіб умисно ухилився від сплати 1 млн 155 тис. грн податку на прибуток підприємства.

У клопотанні вказано, що встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, складено письмове повідомлення про підозру за ч.1 ст.212 КК України, яке вручено 26.06.2017 року ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники заперечили щодо вимог клопотання, вказавши на необгрунтованість клопотання, відсутність доказів щодо наведених слідчим у клопотанні ризиків та вказали, що завдана шкода відшкодована підозрюваним. Сторона захисту просила застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначивши, що саме цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін кримінального провадження, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані, характеризуючі особу підозрюваного, який раніше не судимий, стан здоров`я та майновий стан, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, а також кваліфікацію кримінального правопорушення. В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобовязання, яке полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, вважаю, що до останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 22, 176-179, 181, 182, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють до 15.09.2017 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , у відповідності до ч.3 ст.179 КПК України, доручити здійснювати старшому слідчому з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області старшому лейтенанту податкової міліції ОСОБА_9 .

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 20 липня 2016 року.