Справа № 190/308/17-к
Провадження №1-кп/190/43/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 03.03.2017 року приблизно о 02 год. 40 хвл., з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через металеву хвіртку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де, відкрутивши проволку, якою були замкнені ворота гаражу, проник всередину гаражу, звідки взяв 2 гальмові супорти вартістю 100 грн. кожен, загальною вартістю 200 грн., головний тормозний циліндр, вартістю 100 грн.; 15 гальмівних колодок, вартістю 80 грн. кожна, загальною вартістю 1200 грн.; металевий автомобільний ричаг, вартістю 120 грн., дверний автомобільний замок, вартістю 70 грн., 8 шарових опор, вартістю 55 грн. кожна, загальною вартістю 440 грн.; вулканізатор автомобільний, вартістю 110 грн.; кран водопровідний (3х4 бронзовий), вартістю 82 грн.; 2 дверних завіси (10 см), вартістю 20 грн. кожна, загальною вартістю 40 грн.; плоскогубці металеві, вартістю 25 грн.; 4 металевих анкери (довжиною 25 см.) вартістю 3,40 грн. кожна, загальною вартістю 13,60 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2400,60 грн.

Однак ОСОБА_4 , був помічений на місці скоєння кримінального правопорушення, проте усвідомлюючи що його злочинні дії викриті, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , поклавши на плече полімерний мішок з виробами, вибіг з гаражу, перекинувши мішок з металевими виробами через паркан, намагався перелізти через нього.

Проте, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що дійсно 03.03.2017 року вночі, через металеву хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де проник всередину гаражу. Проте, звідти нічого вкрасти не встиг, так як був викритий. Коли йому почали кричати з вулиці з вимогою виходити з гаражу, він намагаючись втекти, вибіг з приміщення гаражу. При цьому мішок з металевими виробами залишив в гаражі, через паркан його не перекидав. Намагаючись перелізти через паркан, був затриманий мешканцями села. У вчиненому щиро каявся та просив суворо не наказувати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованованого йому кримінального правопорушення не визнав, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні наступних доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Останнім часом, її домоволодіння неодноразово обкрадали, тому вона вночі майже не спала, дивилась у вікно, намагаючись викрити злодія. 03.03.2017 року приблизно о 03 год. ночі, у вікно побачила, як ОСОБА_4 через огорожу проник на територію її домоволодіння, у зв`язку з чим вона зателефонувала сусідам та покликала їх на допомогу. У особі, яка проникала на територію її домоволодіння відразу ж впізнала ОСОБА_4 . Згодом, їй перетелефонували сусіди, повідомили, що вони вже в дворі, тому вона відразу ж вийшла на вулицю. Після цього, всі разом стали кликати ОСОБА_4 , щоб той виходив з гаражу. Через деякий час обвинувачений вибіг з воріт гаражу та направився до хоздвору. При цьому ОСОБА_4 при собі мав мішок. Сусіди відразу ж побігли за ним, останній підбігши до паркану, перекинув мішок з металевими виробами за огорожу та намагався сам перелізти через двір, проте перелізти не встиг, так як був затриманий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Після чого вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 02 на 03 березня 2017 року близько третьої ночі їй зателефонувала її сусідка ОСОБА_6 , яка повідомила що до її гаражу проникла невідома особа. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_7 та вони разом попрямували до будинку потерпілої, де вони зустріли ОСОБА_8 . Помітивши, що двері гаража були відчинені, вони почали гукати, щоб той виходив. Через деякий час з приміщення гаражу з білим мішком на плечах вибіг ОСОБА_4 та побіг в сторону паркану, де перекинувши мішок через паркан почав сам його перелазити, однак був затриманий ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . При огляді та вилученні вмісту мішка вона присутня не була, так як поспішала на потяг.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом потерпілої, проживають разом в одному селі. В ніч з 02 на 03 березня 2017 року до нього зателефонувала потерпіла ОСОБА_6 та повідомила, що до її гаражу проникла невідома особа. Коли він прибув до будинку потерпілої, там вже знаходились сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Всі разом почали гукати обвинуваченого, щоб той виходив з гаражу. Згодом ОСОБА_4 вибіг з гаражу разом з мішком, направився до паркану, перекинув мішок за паркан, проте сам перелізти не встиг, так як вони його затримали. Згодом приїхала міліція, працівники міліції перенесли мішок з металевими виробами до двору, висипали вміст мішка та слідчий зробив опис, того, що знаходилось в мішку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 03 березня 2017 року близько третьої ранку йому подзвонила потерпіла та повідомила, що хтось проник до її гаражу. Коли він прибув на місце ОСОБА_4 був вже затриманий. Мішок з металевими виробами знаходився з протилежної сторони двору, біля паркану. Працівники поліції попрохали його занести мішок до двору, що він і зробив. При ньому проводився огляд вмісту мішка та вилучення речових доказів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 03 березня 2017 року близько третьої години ночі йому подзвонила потерпіла ОСОБА_6 та повідомила, що до її гаражу проник невідомий. Він прибув на місце першим, побачив світло у вікні гаражу та відчинені двері. Після того, як прибули інші сусіди вони стали кричати та звати, щоб особа виходила з гаражу. Через деякий час почув шум в гаражі та побачив як із нього вибігає ОСОБА_4 з білим мішком на плечах. ОСОБА_4 побіг в господарський двір, перекинув мішок через паркан, після чого намагався сам перестрибнути його. Він разом із ОСОБА_7 його затримали. Після приїзду поліції мішок занесли до двору та в його присутності проводили огляд та опис речей.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2017 року, точної дати не пам`ятає, після 12 години ночі йому зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що хтось проник в двір до ОСОБА_6 . Після чого він відразу ж побіг до потерпілої. Коли прийшов до двору потерпілої, там вже знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Згодом з гаражу вискочив ОСОБА_4 , у якого на плечах знаходився мішок. Останній направився до огорожі, перекинув мішок через паркан, проте коли сам намагався перелізти вони його затримали. Після чого викликали поліцію. Дочекавшись поліцію він пішов, так як запізнювався на електричку.

З протоколу огляду місця події від 03 березня 2017 року та фото таблиць слідує, що місцем вчинення злочину є домоволодіння АДРЕСА_1 , на відстані 1 м 30 см від паркану, що огорожує домоволодіння знаходиться білий мішок з металевими виробами/а.с. 131-135/.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2017 року та фото таблиць за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який вказав, що 03.03.2017 року о 02 год. 40 хв. проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , через металеву хвіртку, пішов в бік приміщення гаражу та показав, як проник до приміщення, після того, як був викритий односельцями почав тікати в бік господарського двору та вказав місце затримання його односельчанами. Зазначив, що тікав без майна потерпілої/а.с. 136-140/.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 28 від 03.03.2017 року року вартість 2-х гальмових супорти 100 грн. кожен, загальною вартістю 200 грн., головний тормозний циліндр, - 100 грн.; 15 гальмівних колодок - 80 грн. кожна, загальною вартістю 1200 грн.; металевий автомобільний ричаг - 120 грн., дверний автомобільний замок - 70 грн., 8 шарових опор - 55 грн. кожна, загальною вартістю 440 грн.; вулканізатор автомобільний - 110 грн.; кран водопровідний (3х4 бронзовий) - 82 грн.; 2 дверних завіси (10 см) 20 грн. кожна, загальною вартістю 40 грн.; плоскогубці металеві - 25 грн.; 4 металевих анкери (довжиною 25 см.) вартістю 3,40 грн. кожна, загальною вартістю 13,60 грн. Загальна вартість майна складає 2400,60 грн./а.с.149/.

Досліджені в судовому засіданні та наведені у вироку докази, процесуально допустимі, взаємодоповнюють себе, що свідчить про їх належність та допустимість.

Доводи обвинуваченого про те, що він мішок з металевими виробами не брав, через паркан його не перекидав в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли та були спростовані показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які в судовому засіданні вказали, що бачили, як обвинувачений ОСОБА_4 з гаражу вибіг з мішком на плечах та вказаний мішок перекинув через паркан. Свідки були присутні при огляді працівниками поліції мішка, в останньому знаходились металеві вироби. Підстави сумніватися у правдивості показів свідків у суду відсутні, тому вказані покази суд приймає у якості допустимих доказів по справі.
До невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, який не був закінчений з причин, що не залежали від його волі.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Згідно висновку П"ятихатського МВзПП ПСМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації виправлення обвинуваченого не можливе без реального відбування покарання/а.с.42-43/.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не виявлено.
Обставин, що обтяжують обвинувачення в силу ст. 67 КК України судом не виявлено.
Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора, потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речові докази 5 автомобільних насосів металевих бувших у користуванні (помпа); 2 гальмівних супорти; головний тормозний циліндр; 15 гальмівних колодок; металевий автомобільний ричаг; дверний автомобільний замок; 8 шарових опор металевих; вулканізатор автомобільний; водопровідний кран (3х4 бронза); акумулятор (щелочний); два дверних завіси (10 см); металеві пласкогубці; 4 металеві анкери (довжиною по 25 см) слід залишити власнику.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженю не заявлявся.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання ЧОТИРИ роки позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання рахувати з 08.06.2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази 5 автомобільних насосів металевих бувших у користуванні (помпа); 2 гальмівних супорти; головний тормозний циліндр; 15 гальмівних колодок; металевий автомобільний ричаг; дверний автомобільний замок; 8 шарових опор металевих; вулканізатор автомобільний; водопровідний кран (3х4 бронза); акумулятор (щелочний); два дверних завіси (10 см); металеві пласкогубці; 4 металеві анкери (довжиною по 25 см) - залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1