Справа № 202/2089/17
УХВАЛА
14 квітня 2017 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 30 березня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, також вказав у суді, що або він, особисто, як процесуальний керівник по кримінальному провадженню, або інший представник Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 у судовому засіданні намагається представляти права і законні інтереси потерпілого ОСОБА_7 , який вказаний як сторона кримінального провадження, але згідно викладених у обвинувальному акті фактичних обставин, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Захисникі адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_6 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважали за необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, при цьому надали суду мотивоване письмове клопотання.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити, згідно п.3 ч.2 вказаної статті анкетні відомості потерпілого (призвіще, ім*я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Але, як слідує із досліджуваного обвинувального акту - «потерпілий у вказаному кримінальному провадженні вказаний померлий ОСОБА_7 », при цьому згідно з вимогами ч.6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.ч.1-3 ст. 55 КПК України, а саме щодо виникнення прав та обов*язків потерпілого, поширюються на близьких родичів чи членів сім*ї такої особи.

Окрім того, є слушним доводи сторони захисту щодо дійсності встановлення в ході досудового розслідування особи потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у викладі фактичних обставин обвинувального акту, вказано лише « ОСОБА_8 », а надані відповідно до клопотання сторони захисту матеріали кримінального провадження, а саме - у повідомленні приймального відділення 6 міської лікарні містяться дані про надходження до закладу ОСОБА_9 , у витязі з ЄРДР зазначено ОСОБА_10 , у історії хвороби неврологічного відділення лікарні вказаний ОСОБА_11 , у лікарському свідоцтві про смерть №382-Л від 07.07.2016 р. зазначено померла особа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про різні прізвища, ім*я, по - батькові, дати народження особи, смерть якої настала, як інкримінується органом досудового розслідування, внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

Суд наголошує, що на вказані порушення КПК України органу досудового розслідування було вказано в ухвалі суду від 30 вересня 2016 року, яка була залишена у законній силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року, однак порушення при складанні обвинувального акту від 24 березня 2017 року, не були усунуті.

Окрім того, як слідує з матеріалів обвинувального акту, які надійшли до суду 28 березня 2017 року з Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, вони, а також реєстр матеріалів досудового розслідування не містять процесуальних документів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, Апеляційного суду Дніпропетровської області, та посилання на їх існування у реєстрі, що свідчить про неповноту і можливу фальсифікацію матеріалів обвинувального акту, оскільки згідно з ч.1 ст. 317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою) .

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001554 від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської прокуратури №1 Дніпропетровської області, для усунення виявлених недоліків, протягом 20 (двадцяти) днів, після набрання чинності ухвали, що відповідає засаді розумного строку та буде достатнім для виправлення допущених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п.2 ч.2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1