Справа № 639/8032/16-к
Провадж. № 1-кп/639/160/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісочин Харківського району Харківської області, цигана, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 13.12.2001 року Стаханівським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 07.11.2003 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ст.ст. 69, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 13.08.2007 року Харківським районним судом Харківської області за ч.ч. 1, 2 ст.187, ст.ст.70, 71 КК України до 9 років позбавлення волі, 06.01.2016 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання; 29.11.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 3 місяців арешту; 17.03.2017 року Вовчанським районним судом Харківської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту; 08.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.187 КК України, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливий злочини за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 23 вересня 2016 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу автомийки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Залізничників, 3, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка йшла та розмовляла по мобільному телефону моделі «Меіzu М2» та в нього виник злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілої, а саме мобільним телефоном, із використанням в якості знаряддя злочину належного йому складаного ножа.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , прослідував за ОСОБА_7 до території двору гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де наблизився до ОСОБА_7 та використовуючи свою фізичну перевагу над жінкою, схопив її правою рукою за горло, після чого діючи відкрито, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків від свого діяння, застосовуючи в якості знаряддя злочину, належний йому складаний ніж, який він тримав у лівій руці, приставив його колото ріжучу частину до живота потерпілої, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, і став вимагати у останньої віддати йому належний їй мобільний телефон «Меіzu М2», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5016 від 06 жовтня 2016 року 2936 гривень 64 коп.
Потерпіла ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вимушено передала свій мобільний телефон ОСОБА_6 , після чого він, звернувши на свою користь викрадене майно потерпілої, з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на зазначену вище суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України визнав повністю, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив суду, що 23 вересня 2016 року, приблизно о 20 годині, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився поблизу автомийки по вул. Гвардійців-Залізничників в м. Харкові де помітив незнайому жінку, яка йшла та розмовляла по мобільному телефону і він вирішив забрати в неї телефон.
Він, пішов за жінкою та у дворі будинку по АДРЕСА_3 , наблизився до неї, схопив її правою рукою за горло, приставив до живота ніж, який був у нього і став вимагати у останньої віддати йому належний їй мобільний телефон.
Ця жінка передала йому мобільний телефон, який він забрав та побіг звідти.
Телефон він того ж дня здав у ломбард, за що виручив більше тисячі гривень, які витратив на власні потреби.
Раніше, в судовому засіданні не визнавав себе винним оскільки злякався відповідальності, на теперішній час усвідомив скоєне ним, у скоєному щиро кається, просить суд не призначати надто суворе покарання, так як злочини скоїв через скрутне матеріальне становище, оскільки не може працевлаштуватися. Судові витрати визнає в повному обсягу.
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні, що 23 вересня 2016 року, приблизно о 20 годині, вона пішки поверталася до дому та розмовляла по мобільному телефону «Меіzu М2», який придбала на початку 2016 року за 3125 гривень.
Шляхом вона побачила, що за нею іде чоловік не славянської зовнішності.
У дворі будинку по АДРЕСА_3 цей чоловік підбіг до неї та намагався вихопити телефон, вона відбігла від нього, після чого він вдруге наздогнав її схопив правою рукою за горло, в іншій руці він тримав ножа, якого приставив до її живота та сказав, щоб вона віддала телефон інакше він її вб`є. Вона злякалася, почала кричати, але чоловік міцніше стиснув її горло та вона була змушена віддати йому телефон, після чого цей чоловік побіг у бік Південного Вокзалу, а вона звернулася до поліції. Чоловіка, який напав на неї вона добре запам`ятала, в ході досудового слідства вона впізнала його, що зафіксовано у відповідному протоколі, будь яких претензій до обвинуваченого не має, оскільки телефон був повернутий їй слідчим. При призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_7 про подальший розгляд справи за її відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого та щодо долі речових доказів і судових витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він із неповною середньою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати, ОСОБА_9 , 1961 року народження, яка є інвалідом 3 групи, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, у тому числі за вчинення розбійного нападу, в останнє 08.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість не знята у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації та мешкання в Харківській області, за місцем проживання характеризується посередньо, на час розгляду справи відбуває покарання в Харківській установі виконання покарань №27 за попереднім вироком суду, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі в ході судового слідства.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що ним скоєно тяжкий злочини, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують та обставину, яка обтяжує його покарання, думку потерпілої щодо призначення ОСОБА_6 покарання, відсутність у потерпілої будь яких претензій до обвинуваченого і, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів, згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, оскільки вказаний злочин, вчинений ним до винесення попереднього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2017 року, шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим знову призначеним покаранням.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили суд залишає без змін у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати, вартість проведення експертного дослідження по справі, суд з урахуванням вимог ст.124 КПК України покладає на обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2017 року, більш суворим знову призначеним покаранням, у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 24.09.2016 року, а саме з моменту обрання йому міри запобіжного заходу, згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.09.2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.), зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання за цим вироком, строк його попереднього ув`язнення з 24.09.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 р.), з 21.06.2017 року зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання за цим вироком, строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «Меіzu М2»; сім картку мобільного оператора «МТС Україна», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути останній як законному власнику; ніж із рукояткою чорного кольору, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Новобаварського ВП ГУ НП України в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_6 , який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1