Ухвала
іменем україни
13 липня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

За указаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руської Жовківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засуджено за ч. 4 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні 27 липня 2016 року у м. Львові хуліганства (грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, поєднаного з опором представникам влади, які виконують обов`язки з охорони громадського порядку, вчиненого із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень) за таких обставин.

Близько 21.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у підїзді будинку АДРЕСА_2 , висловлювався ненормативною лексикою у бік неповнолітньої ОСОБА_5 , чим викликав обурення у ОСОБА_6 , який зробив ОСОБА_4 з цього приводу зауваження. Засуджений на нього відреагував агресивно та почав висловлюватися грубою ненормативною лексикою у бік ОСОБА_6 та вдарив рукою в голову. Після цього нацькував свого дворового собаку на потерпілого, який його покусав, в результаті чого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої хуліганські дії та не реагуючи на зауваження та законні вимоги громадян припинити порушувати громадський порядок, засуджений продовжував безпричинно та голосно нецензурно висловлюватись у бік мешканців будинку та громадян, які проходили неподалік, після чого зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Цього ж дня близько 21.30 год. на місце події прибули працівники поліції. Після чого з під`їзду будинку АДРЕСА_3 вийшов ОСОБА_4 та погрожував заподіяти шкоди життю і здоров`ю працівникам поліції та громадянам сокирою, які перебували неподалік, поєднуючи це з гучною нецензурною лайкою.

В подальшому він повернувся до квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку та вході сварки з дружиною ОСОБА_7 , погрожував їй ножем завдати шкоди життю і здоров`ю, поєднуючи це з гучною ненормативною лексикою. Після цього ОСОБА_7 залишила приміщення квартири, а за нею вибіг засуджений з ножем, та наближаючи до працівникам поліції, погрожував їм заподіяти тілесні ушкодження, що супроводжувалось ненормативною лайкою, в результаті чого працівниками поліції було застосовано спеціальний засіб Терен 4-М. Проте, ОСОБА_4 своїх хуліганських дій не припинив та повернувся до квартири, де продовжив голосно та нецензурно лаятись.

З метою припинення хуліганський дій ОСОБА_4 працівники поліції увійшли до квартири. Однак засуджений почав чинити їм активний фізичний опір, внаслідок чого до нього було застосовано спеціальний засіб Терен 4-М та кайдани.

У касаційній скарзі засуджений, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації вчинених ним дій, просить змінити судові рішення та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який має постійне місце проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК не має судимості, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що його обтяжують вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_4 мінімальне за санкцією ч. 4 ст. 296 КК покарання з дотриманням вимог статей 50, 65 КК. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості не вбачається.
Жодних нових обставин, які би пом`якшували покарання ОСОБА_4 , у касаційній скарзі не наведено.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, за апеляційними скаргами засудженого і захисника за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам касаційної скарги засудженого, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Переконливих доводів для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК з касаційної скарги не убачається.
Оскільки зі скарги та судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3