У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 11 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000075 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
07 березня 2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до даного клопотання Слідчим відділом Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування за фактом розтрати, привласнення чужого майна, вчиненого шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, відомості про який 28.07.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000075 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 03.12.2012 року перебуває на посаді директора комунального закладу «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи директором, ОСОБА_6 відповідно до Контрактів з директором комунального закладу «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями» від 03.12.2012 року та від 18.05.2016 року, є уповноваженим представником установи при реалізації повноважень, функцій та обов`язків, передбачених актами законодавства, положенням про установу та іншими нормативними документами.

Відповідно до п. 4.3. Положення комунального закладу «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями» в редакції від 05.11.2008 року, директор та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержанням порядку ведення і достовірність обліку та звітності.

Директор Центру, затверджує структуру Центру за погодженням з управлінням у справах сім`ї та молоді облдержадміністрації, ДОЦСССДМ, призначає на посаду та звільняє з посади працівників Центру згідно з чинним законодавством України, затверджує функціональні обов`язки працівників Центру, затверджує правила внутрішнього розпорядку Центру та контролює їх виконання, видає в межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання, розпоряджатися коштами Центру в межах затвердженого кошторису витрат.

Таким чином, в період часу з 03.12.2012 по 31.08.2016 ОСОБА_6 , працюючи директором КЗ «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями», обіймав посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій підприємства, тобто був службовою особою.

ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою розтрати чужого майна, увійшов в злочинну змову з завідуючою господарством КЗ «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями» ОСОБА_7 , та систематично в період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, затверджував табелі обліку робочого часу за період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, в які була внесена завідома неправдива інформація, а саме, що адміністратори чергові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , працювали повний робочий день в КЗ «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями», коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці.

Відповідно до п. 1.4 Наказу № 489 від 05.12.2008 року Державного комітету статистики України, затверджено та введено в дію з 1 січня 2009 року типовi форми первинної облiкової документацiї пiдприємств, установ, органiзацiй, а саме №П-5 Табель обліку використання робочого часу, а отже відповідно до примітки ст. 358 КК України є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_6 , знаючи про те, що в табелі обліку робочого часу за період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, які є офіційними документами, внесені ОСОБА_7 неправдиві відомості, останній засвідчував їх своїм підписом, та видавав для нарахування та виплати заробітної плати.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично не працювали в КЗ «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями», а навчались та працювали в іншому місці, затверджував своїм підписом розрахункові відомості заробітної плати, за період з жовтня 2015 року до серпня 2016 року включно, складені провідним бухгалтером ОСОБА_10 , які є офіційними документами.

Відповідно до Розділу 3, Наказу № 430/5 від 14.03.2013 Міністерства юстиції України, до видів документів, пов`язаних із забезпеченням соціального захисту громадян, що мають надходити до архівних установ у разі ліквідації підприємств, установ, організацій, які не належать до джерел формування Національного архівного фонду, відноситься «Розрахунково-платіжні відомості (особові рахунки) працівників, аспірантів, студентів», а отже відповідно до примітки ст. 358 КК України є офіційним документом.

Таким чином, ОСОБА_6 видавав завідомо неправдиві офіційні документи, які використовувались провідним бухгалтером ОСОБА_10 для обліку заробітної плати та єдиного соціального внеску, за відпрацьований час адміністраторами черговими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці.

В результаті, за період з жовтня 2015 року до серпня 2016 року включно, було зайво нараховано та виплачено заробітну плату за невідпрацьований час, а саме в той час коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці, на загальну суму 44805,33 грн., а саме за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року ОСОБА_9 у сумі 23266,77 грн., а з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року ОСОБА_8 у сумі 21538,56 грн., та як наслідок, зайво проведення нарахувань та перерахувань єдиного соціального внеску на суму 16254,34 грн., чим було порушено п.1.4 «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці і соціальної політики від 05.10.2005 року №308/519., ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР., ст. 94 Кодексу Законів про працю України №322-VII від 10.12.1971 року.

Крім того, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою розтрати та в подальшому привласнення бюджетних коштів, надавав табелі обліку робочого часу, з відомостями про те що адміністратори чергові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , працювали повний робочий день в КЗ «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями», коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці. На підставі табелів обліку робочого часу, з внесеними завідомо неправдивими відомостями, було зайво нараховано та виплачено заробітну плату за невідпрацьований час, а саме в той час коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці, на загальну суму 44805,33 грн., а саме за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року ОСОБА_9 виплачена заробітна плата шляхом перерахування на банківську картку у сумі 23266,77 грн., а з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року ОСОБА_8 виплачена заробітна плата шляхом перерахування на банківську картку у сумі 21538,56 грн., та як наслідок, зайво проведення нарахувань та перерахувань єдиного соціального внеску на суму 16254,34 грн., чим було порушено п.1.4 «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці і соціальної політики від 05.10.2005 року №308/519., ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР., ст. 94 Кодексу Законів про працю України №322-VII від 10.12.1971 року.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинили розтрату бюджетних коштів на загальну суму 61069,67 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 в період з 26.01.2016 року до 16.02.2016 року, привласнив грошові кошти перераховані на банківську картку ОСОБА_8 , в сумі 3000 грн.

23.01.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/3 належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування з метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості слідства, на виконання вимог ст. 2 КПК України, з метою позбавлення підозрюваного ОСОБА_6 можливості будь-яким чином відчужити своє майно та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність накласти арешт на зазначене вище майно.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

Витяг з кримінального провадження № 0000075 від 28.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України;

Довідка Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС України в Донецької області № 16759/10/05-22-08-01 від 14.09.2016 року про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків;

Контракт с директором комунального закладу «Донецький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді с функціональними обмеженнями» від 03.12.2012 року та від 18.05.2016 року;

Довідка Донецького національного медичного університету ім. М. Горького № 85Д/2016 від 06.10.2016;

Довідка Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС України в Донецької області № 19704/10/05-22-08-01 від 26.10.2016 року про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків;

Протоколи допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ;

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.01.2017 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України;

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 .

Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.01.2017 року.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою ст. 170 КПК України, встановлюється мета забезпечення, з якою допускається арешт майна:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 167 КПК України обумовлені критерії речей, що дають підставу для накладання арешту, а саме:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, слідчим суддею враховується, що клопотання відповідає вищевказаним нормам закону, крім того, є достатні данні, що вказують на те, що зазначені речі можуть бути використані у подальшому в якості доказів. Вказані підстави визнаються прийнятними і такими, що відповідають потребам кримінального провадження.

Слідчим у своєму клопотанні належним чином викладені підстави, у зв`язку з наявністю яких потрібно здійснити арешт вказаного у клопотанні майна підозрюваного, конкретно вказано речі, на які планується накласти арешт, їх вичерпний опис та ознаки.

При цьому слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. Тобто арешт майна є тимчасовим заходом та не позбавляє права власності на вказане майно.

З метою позбавлення підозрюваного ОСОБА_6 можливості будь-яким чином відчужити своє майно та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), вважаю за необхідне накласти арешт на зазначене вище майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000075 від 28.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_12 , а саме на 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1