ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 , подану в своїх та інтересах ОСОБА_5 , на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року визнано винуватим та засуджено
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Хмельницький, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 55 КК України 1960 року з урахуванням п. 11 Розділу ІІ Прикінцевих і Перехідних положень КК України 2001 року,
- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі нас трок 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Вирішені питання про долю речових доказів та стягнення процесуальних витрат.
Ухвалено, зокрема, стягнути:
- з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 57409, 90 грн і на відшкодування моральної шкоди 146000 грн.;
- з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» у рахунок страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника 14616 грн, і в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн.
- з ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 145000 грн.;
- з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» у рахунок страхового відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди 5000 грн; у рахунок страхового відшкодування ОСОБА_5 шкоди, завданої смертю годувальника по 1218 грн щомісячно протягом 36 календарних місяців з дати набрання вироком законної сили.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що він 04 січня 2015 року близько 17:00 год. керуючи автомобілем Mercedes-Benz 313CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_7 , рухаючись по автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» на 219 км + 720 м. в с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, проігнорував вимоги дорожніх знаків 1.12 «Вибоїна» зона дії 6 км., 1.13 «Слизька дорога» зона дії 5 км., 1.39 «Інша небезпека (аварійно-небезпечна ділянка)», у порушення вимог пунктів 1.2., 1.3., ч. 1 п. 1.5, п. 2.3 «б», пунктів 11.3., 12.1., 12.2. Правил дорожнього рухуУкраїни, в умовах недостатньої видимості у темну пору доби в зимовий період під час ожеледиці, створив небезпеку для руху, не обравши в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, завантаженість транспортного засобу, не справився з керуванням транспортним засобом, допустив занос автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки Skoda Superb, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , у якому знаходилися пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у реанімаційному відділенні Ярмолинецької центральної районної лікарні, ОСОБА_13 отримав легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року вирок щодо ОСОБА_6 у частині стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_14 50000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано.
У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 посилається на незаконність судових рішень щодо ОСОБА_6 у частині вирішення цивільного позову, порушує питання про зміну судових рішень судом касаційної інстанції у цій частині. На обґрунтування своєї позиції вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зокрема вимог статей 1197, 1200, 1202 Цивільного кодексу України, а також відповідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіривши касаційну скаргу, долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

У касаційній скарзі не заперечується правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України та правильність призначення судом покарання.

При цьому, доводи потерпілої ОСОБА_4 , викладені у скарзі, щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права під час вирішення цивільного позову, аналогічні доводам її апеляційної скарги, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та визнані необґрунтованими.
Зокрема, як убачається з ухвали, суд зазначив, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , поданий у своїх та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_15 , про стягнення матеріальної шкоди у зв`язку зі смертю годувальника, вирішено відповідно до вимог статей 1197, 1200, 1202 Цивільного кодексу України, а також «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, та практики Верховного Суду України і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з відповідним розрахунком сум, наведених у вироку місцевого суду, які підлягають стягненню.
У суду касаційної інстанції немає підстав не довіряти вищевказаним висновкам суду апеляційної інстанції.
Одночасно, у касаційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів правильність застосування матеріального та процесуального права при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 , а також стягнення відповідного відшкодування на користь ОСОБА_15 з ОСОБА_6 та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», та свідчили б про необхідність скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_6 у цій частині.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для їх задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 , поданої в своїх та інтересах ОСОБА_5 , на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3