УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/1405/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
скаржників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Audi А4», р.н. НОМЕР_1 з документами до нього, сумку зі шкірозамінника, в якій знаходяться мобільний телефон «Нокіа 1800» з сім-картою МТС № НОМЕР_2 ; рукавиці з тканини, шкіряний гаманець для карток, грошові кошти в сумі 1760 грн., вилучені в ОСОБА_10 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишено на зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області; предмет, схожий на пістолет, сумку з тканинного матеріалу, всередині якої знаходились шкіряне портмоне для карток, в якому 2 банківські картки «Ощадбанк», одна з яких на ім`я ОСОБА_12 , рукавиці з тканини, мобільний телефон марки «LG КР 105» з сім-карткою МТС № НОМЕР_3 , а також грошові кошти в сумі 2923 грн., вилучені в ОСОБА_9 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишено на зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, відшкодування шкоди є необхідність в його арешті.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Витребувати справу №286/1405/17 для ознайомлення в судовому засіданні.
Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону виходячи з наступного.
Вказує, що 18 травня 2017 року, він вирішив поїхати до міста Овруч, оскільки хотів зустріти свого старого друга, тому рейсовим автобусом приїхав до міста Коростень, а вже у вказаному місті сів до попутного автомобіля марки Ауді з метою доїхати до міста Овруч. Водія автомобіля марки Ауді, він раніше не знав та познайомився з ним вже в дорозі, то був чоловік грузинської національності, якого звали ОСОБА_13 . Куди їхав водій даного йому не відомо, він тільки повідомив, що йому по дорозі до міста Овруч і тому погодився його підвезти. До даного злочину він не має ніякого відношення.
Крім цього, вказує, що 2 (дві) банківські картки Ощадбанк належить його матері на ім`я ОСОБА_12 , яка знаходиться за межами України в Італії, а дані кошти надходять від ПФУ по втраті годувальника, саме чоловіка. Кошти в сумі 2923 грн. належать йому особисто, які надав йому його батько для поїздки в м. Овруч, Житомирської області, які не мають ніякого відношення до злочину.
Кошти в сумі 7500 грн. у потерпілого ОСОБА_14 він не брав та претензій потерпілий до нього не має, кошти 2923 грн. не належать йому, оскільки батько дав їх йому на поїздку в м. Овруч.
На його думку, суд першої інстанції порушив його майнові права на особисті речі, які належать йому та його матері ОСОБА_15 та ст. 173 КПК України не доведена слідчим необхідність такого арешту.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями ОСОБА_10 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вказує, що він ніякого відношення до скоєного злочину не має та він не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_9 , оскільки на сьогоднішній день він допитаний як свідок і має статус свідка в даному кримінальному провадженні.
На його думку, арешт накладено на майно безпідставно чим позбавлено його права на відчуження, розпорядження і користування майном та слідчий суддя повинен був передати йому дане майно на відповідальне зберігання.
Вважає, що суд бездоказово, не обґрунтовано, з порушенням вимог ст.ст. 98, 170, 372 КПК України застосував арешт майна та позбавив його права ним володіти, хоча це майно жодного відношення до кримінального провадження не має і при цьому не врахував можливість застосування менш обтяжливого способу арешту передавши йому майно на зберігання.
На його думку суд припустився істотних порушень, оскільки розглянув клопотання з порушенням строку визначеного ч.1 ст. 172 КПК України.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернути йому належне майно: автомобіль марки «Audi А4», д.н. НОМЕР_1 з документами до нього, сумку із шкірозамінника, в якій знаходяться мобільний телефон «Нокіа 1800» з сім-картою МТС № НОМЕР_2 ; рукавиці з тканини, шкіряний гаманець для карток, грошові кошти в сумі 1760 грн.
Заслухавши доповідача, пояснення адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , апелянтів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підтвердження доводів апеляційних скарг, заперечення прокурора, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З клопотання слідчого та долучених матеріалів, в тому числі показань потерпілого ОСОБА_14 вбачається, що 18.05.2017 року, близько 19 год. 30 хв., на автодорозі сполученням «Виступовичі-Житомир», поблизу с.Велика Фосня, Овруцького району, ОСОБА_9 , викрав з зупиненого на узбіччі автомобіля «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_14 , належну останньому куртку, в кишені якої знаходились грошові кошти в сумі 7500 грн.
Будучи поміченим, ОСОБА_14 , який намагався припинити протиправні дії ОСОБА_9 , останній, сів з викраденим до автомобіля марки «Audi А4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , та поїхав в напрямку м. Овруч, тим самим ОСОБА_9 відкрито викрав чуже майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду.
Потерпілий ОСОБА_14 , в своїх показаннях пояснив, що коли він намагався затримати ОСОБА_9 , утримував його за кофту водій автомобіля почав їхати та деякий час тягнув його за собою, внаслідок цього він отримав тілесні ушкодження, а в послідуючому він продовжив переслідування автомобіля на своєму транспортному засобі та заблокував його з допомогою інших водіїв до приїзду поліції.
За даним фактом 18.05.2017 р. внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 186 КК України.
Під час проведення огляду місця події на місці кримінального правопорушення було виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi А4», д.н. НОМЕР_1 з документами до нього під керуванням ОСОБА_10 , яким пересувався перед та під час скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_9 та на якому намагався залишити місце кримінального правопорушення з викраденим під керуванням ОСОБА_10 . Одночасно в автомобілі також виявлено та вилучено сумку зі шкірозамінника, в якій знаходяться мобільний телефон «Нокіа 1800» з сім-картою МТС № НОМЕР_2 ; рукавиці з тканини, шкіряний гаманець для карток, котрі могли слугувати для організації скоєння кримінального правопорушення підозрюваного, а також грошові кошти в сумі 1760 грн., котрі імовірно могли бути отримані злочинним шляхом. При підозрюваному ОСОБА_9 було вивалено та вилучено предмет, схожий на пістолет, сумку з тканинного матеріалу, всередині якої знаходились шкіряне портмоне для карток, в якому 2 банківські картки «Ощадбанк», одна з яких на ім`я ОСОБА_16 , рукавиці з тканини, мобільний телефон марки «LG КР 105» з сім-карткою МТС № НОМЕР_3 , котрі також могли слугувати для організації скоєння кримінального правопорушення, а також грошові кошти в сумі 2923 грн., котрі імовірно могли бути отримані злочинним шляхом.
Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а зокрема є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Не є таким порушенням на думку колегії суддів відкладення розгляду клопотання слідчим суддею на один день з метою дотримання права на захист ОСОБА_10 за його клопотанням про залучення адвоката.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: