АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2017 року,

за участю законного представника власника майна ОСОБА_7
власника майна ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000177 від 05.01.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта «МТС», НОМЕР_3 та Київстар № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 64 грн., газовий балончик, сокиру, маску, що були вилучені 05.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном з метою збереження речових доказів.

Тимчасово вилучене майно ключі та навушники, - були повернуті володільцю у зв`язку з відмовою прокурора від задоволення клопотання про арешт майна в цій частині.

Згідно ухвали суду, вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладання арешту на вказане майно, із урахуванням часткової відмови прокурора від клопотання, суд врахував вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України та дійшов висновку, що існують правові підстави для арешту майна, є можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданим кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 ,подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2017 року та зобов`язати слідчих повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що клопотання слідчого було розглянуто з порушенням строків ч. 6 ст. 173 КПК України.

Крім того вказує, що органом досудового розслідування в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна не доведено, яке значення має вилучений мобільний телефон для досудового розслідування і яким чином він підтверджує факт вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та представників власника майна, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили про її задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000177 від 05.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим слідством час перебуваючи у невстановленому місці вступив в злочинну змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , з метою розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб, обрали об`єктом злочинного посягання приміщення «Інтернет казино», що на праві власності належить ФОП « ОСОБА_35 », що належить ОСОБА_36 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Для здійснення своїх злочинних намірів було розроблено план злочинних дій та розподілено ролі кожного. Також, для уникнення їх ідентифікації під час вчинення злочинних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , приготували балаклави, за допомогою яких мали намір приховувати обличчя.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб, діючи згідно заздалегідь розподілених між собою ролей, 05.01.2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , прийшли на територію вказаного «Інтернет казино», що за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб, поєднаного з проникненням в приміщення, діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, готуючись до вчинення кримінального правопорушення вказані особи одягнули на обличчя балаклави та проникли до приміщення «Інтернет казино», що за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ФОП « ОСОБА_35 ».

Перебуваючи у вказаному приміщенні, демонструючи предмети, схожі на зброю, а саме 5 предметів схожих на пістолети, предмету схожого на шумову гранату, предмету схожого на «ТЕРЕН», предмету схожого на ніж, предмету схожого на сокиру, подолавши таким чином волю до опору потерпілих: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, заволоділи грошовими коштами в сумі 7000 гривень, що належать ФОП « ОСОБА_35 ».

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , спричинили ФОП « ОСОБА_35 » матеріального збитку.

У подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , були затримані на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції.

5 січня 2017 року, за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 4/2, згідно ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчо-оперативною групою Дніпровського УП ГУНП в м. Києві проведено огляд місця події, в ході якого у громадянина, який представився як ОСОБА_46 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта «МТС», НОМЕР_3 та Київстар № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 64 грн., ключі, навушники, газовий балончик, сокиру, маску.

12.01.2017 р. слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта «МТС», НОМЕР_3 та Київстар № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 64 грн., ключі, навушники, газовий балончик, сокиру, маску.

24.01.2017 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта «МТС», НОМЕР_3 та Київстар № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 64 грн., газовий балончик, сокиру, маску, що були вилучені 05.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном з метою збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи прокурора, захисника, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, наявність даних про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000177 від 05.01.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на мобільний телефон «Мейзу М3 Ноте» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта «МТС», НОМЕР_3 та Київстар № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 64 грн., газовий балончик, сокиру, маску, що були вилучені 05.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном з метою збереження речових доказів, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_47 ОСОБА_48 ОСОБА_49 и б а к