Номер провадження 1 КС/638/3751/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене у кримінальному провадженні № 0006175 від 09 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:
19.12.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що В період часу з 06.12.2016 по 08.12.2016, невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні офісу по вул. Сумській, 41, м. Харкова, шахрайським шляхом, під приводом передачі грошей за оренду приміщення, заволоділа грошовими коштами у сумі 231 000 гривень, чим спричинила ТОВ "ПВМ ГРУП" матеріальну шкоду.

09.12.2016 по зазначеному факту слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006175, за ч. 2 ст. 190 КК України.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , встановлено, що з серпня 2016 роки вона почала працювати фінансовим менеджером в ТОВ «ПВМ ГРУП», офіс якого розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 41/2. Засновником компанії є ОСОБА_6 , спілкування з якими відбувається через електронне листування (електронна поштова адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), або по телефону. В її функціональні обов`язки входить робота з документами, як з бухгалтерськими, так і юридичними, тобто оформлення угод, працевлаштування. Зі слів свідка, у неї також є прямий доступ до каси, з якої вона в разі потреби, бере грошові кошти як для необхідних витрат в ході роботи, так і для видачі зарплати. Як правило, з 1 по 10 число кожного місяця керівництво фірми їй особисто видає певну суму грошей для виплати зарплати, яку в подальшому вона або особисто в руки видає співробітникам під підпис, або передає кур`єром для переказу на банківські рахунки. Так, 06 грудня 2016 року, ОСОБА_5 , як зазвичай о 8.00 год. приступила до виконання своїх функціональних обов`язків. О 12 годині 47 хвилин їй на електронну пошту прийшов лист, як на той момент вона вважала від засновника з наступної електронної поштової адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 , сенс якого полягав у тому, щоб вона передала 80000 гривень ОСОБА_7 за надання ріелторських послуг. На той час з нею в кабінеті перебувала її колега ОСОБА_8 , у якої вона спитала, чи не знає вона хто такий ОСОБА_7 . На що ОСОБА_9 відповіла, що не знає. Далі, як пояснила свідок, через пару хвилин в кабінет зайшов раніше невідомий їй молодий чоловік, який представився ОСОБА_7 та пояснив, що їй мав би написати лист керівник про необхідність видачі йому грошової суми. ОСОБА_5 , в свою чергу, попросила ОСОБА_10 запросити ОСОБА_11 (помічника керівника), щоб останній був присутнім при видачі такої великої суми грошей. По приходу ОСОБА_11 , останній вказав свідкові на те, що необхідно зробити ксерокопію документів, що засвідчують особу ОСОБА_12 . Через те, що паспорта у нього не виявилося, ОСОБА_11 зробив ксерокопію посвідчення водія ОСОБА_12 . Передача грошей була зафіксована мною в таблиці «Exel» і передана бухгалтерам, а ОСОБА_12 прийшов з уже заздалегідь надрукованою розпискою, змістом якої було наступне: що він, (прізвище, ім`я) бере від ТОВ «ПВМ ГРУП» за надання ріелторських послуг грошові кошти в сумі 80000 грн. Підписавши вищевказану розписку і залишивши її свідку, ОСОБА_7 залишив приміщення офісу. Далі ОСОБА_5 продовжила роботу в звичайному режимі.

Згідно показань, через два дні, а саме 8 грудня, приблизно о 19.15 год. свідку знову прийшов електронний лист з тієї ж поштової адреси, як їй здалося, від засновника. Сенс листа був в тому, щоб вона знову передала 151 500 гривень ОСОБА_7 за надання ріелторських послуг, але по офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно через хвилину в офіс увійшов ОСОБА_12 , якому я вже без будь-яких побоювань, підозр видала зазначену суму. Далі, вона продовжила виконувати свої функціональні обов`язки.

Наступного дня, а саме 09.12 ОСОБА_5 , як зазвичай прибула в офіс і почала працювати. Приблизно в обідній час вона зайшла на свою електронну пошту і звернула увагу на ті листи про видачу грошей ОСОБА_12 і порівнявши електронну адресу її керівника з тим, з якого надійшли листи про видачу грошей, вона зрозуміла, що її обманули. Після чого вона відразу подзвонила керівництву і розповіла про подію.

09.12.2016 представником ТОВ «ПВМ ГУРП» - ОСОБА_13 , паспорт НОМЕР_1 було заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 231500 гривень, спричиненої протиправними діями невстановленої особи.

16 грудня 2016 року проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видав 1000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів та 13 тисяч гривень, купюрами номіналом 500 гривень та пояснив, що зазначені грошові кошти він обманним шляхом отримав 06.12.2016 та 08.12.2016, перебуваючи в офісі, що розташований по АДРЕСА_2 .

Під час проведення огляду було вилучено наступні грошові купюри: 1000 (одна тисяча) доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів з наступними серіями та номерами: - LB 14559613 T; - LH 95762442 B; - LB 14559611 T; - LF 04002013 G; - LI 79246310 A; - LA 04400403 *; - LB 53762349 K; - LH 95762435 B; - LB 96475105 T; - LB 14559612 T. 13000 (тринадцять тисяч) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень з наступними серіями та номерами: - ВД 2733856; - ВА 6532537; - ВБ 1263803; - ВН 8024131; - МА 6312454; - ЗИ 9777528; - ЛА 8928211; - МВ 5298100; - ВЕ 8261717; - ЛИ 1387322; - МА 3861369; - ЛД 8383643; - БР 0181647; - ВН 9653168; - СГ 0322267; - СБ 0577374; - ФЗ 7988159; - ВД 3985453; - ЛД 6015510; - ЛИ 9554587; - ВЕ 4889424; - ЗИ 0727055; - БР 7160570; - УИ 6624632; - ВЗ 4251785; - ЗИ 6655512;.
В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно частини 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на цінні папери, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи наявність достатніх доказів, які вказують на вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, враховуючи, що не накладення арешту на вилучені грошові кошти та документи може призвести до їх втрати і зникнення чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у справі.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, а тому клопотання, слідчий суддя, визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладено та керуючись ст. ст. 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучені під час огляду від 16.12.2016, за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103,грошові кошти, а саме: 1) 1000 (одна тисяча) доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів з наступними серіями та номерами: - LB 14559613 T; - LH 95762442 B; - LB 14559611 T; - LF 04002013 G; - LI 79246310 A; - LA 04400403 *; - LB 53762349 K; - LH 95762435 B; - LB 96475105 T; - LB 14559612 T; 2) 13000 (тринадцять тисяч) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень з наступними серіями та номерами: - ВД 2733856; - ВА 6532537; - ВБ 1263803; - ВН 8024131; - МА 6312454; - ЗИ 9777528; - ЛА 8928211; - МВ 5298100; - ВЕ 8261717; - ЛИ 1387322; - МА 3861369; - ЛД 8383643; - БР 0181647; - ВН 9653168; - СГ 0322267; - СБ 0577374; - ФЗ 7988159; - ВД 3985453; - ЛД 6015510; - ЛИ 9554587; - ВЕ 4889424; - ЗИ 0727055; - БР 7160570; - УИ 6624632; - ВЗ 4251785; - ЗИ 6655512.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя: