Справа №577/1819/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/848/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, і йому призначено покарання за цим законом, з застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на 4 роки.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що в серпні 2015 року у невстановлені час та місці придбав психотропну речовину амфетамін у кількості не менше 1,255 грамів, яку став зберігати при собі з метою її подальшого збуту. 17 серпня 2015 року близько 14 години, обвинувачений прибув до відділення №3 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Клубній, 8 в м. Конотоп, де передав працівнику пошти ОСОБА_10 сувенірну шкатулку зі схованими у ній трьома поліетиленовими пакетиками з амфетаміном, загальною вагою 1,255 грамів, для оформлення замовлення про пересилку даної психотропної речовини до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Панянка, 65Б в м. Полтава на ім`я ОСОБА_11 , здійснив оплату послуги та отримав корінець експрес-накладної. 18 серпня 2015 року близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_11 отримав у вказаному відділенні пошти в м. Полтава надіслану ОСОБА_8 посилку із психотропною речовиною, поряд з відділенням був зупинений працівниками Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, які під час огляду його особистих речей виявили та вилучили три пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 1446 від 19.08.2015 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, масою 0,407 грамів, 0,397 грамів та 0, 451 грам .

У поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, виправдати його у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.307 КК України, кримінальне провадження закрити, мотивуючи свої вимоги невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки на прохання ОСОБА_11 відправив йому посилку, про вміст шкатулки йому відомо не було, що під час судового засідання підтвердив свідок ОСОБА_12 , оцінка показанням якого у вироку судом надана не була, так само свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 лише підтвердили факт відправки ним посилки, а не збут наркотичного засобу Головку. Вказує, що останній, будучи наркозалежним, обмовив його у вчиненні злочину, а в основу обвинувального вироку покладено похідні від його показів докази, як то протокол впізнання, а також інші недопустимі докази, зокрема експертний висновок, проведений в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , яке не було об`єднане з кримінальним провадженням відносно нього. Не надання судом відповідної належної оцінки всім дослідженим доказам у кримінальному провадженні є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до його незаконного засудження. Крім цього, у поданих доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 знову ж таки наголошує про недопустимість доказу протоколу впізнання, через допущені органом досудового розслідування порушення передбачених ст.228 КПК України вимог щодо проведення вказаної слідчої дії, та порушення судом першої інстанції територіальної підсудності з огляду на те, що злочин був закінчений в м. Полтава, де ОСОБА_11 отримав посилку з психотропною речовиною;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд при призначенні покарання ОСОБА_8 , застосовуючи положення ст. 69 КК України та враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття, молодий вік, позитивну характеристику, відсутність судимостей, не навів, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, прокурор вказує про відсутність такої пом`якшуючої обставини, як каяття у вчиненому, оскільки ОСОБА_8 під час досудовому розслідування своєї вини не визнав, під час судового розгляду свою вину визнав частково, повідомив вигадані та неправдиві покази щодо обставин кримінального правопорушення. А враховуючи суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким, ставлення обвинуваченого до скоєного, призначене судом покарання у виді обмеження волі є занадто м`яким та не зможе забезпечити виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, просив пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст.75 КК України; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які були детально проаналізовані судом та наведені у вироку.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки наміру збувати наркотичну речовину не мав, наркотичний засіб він не придбавав, а на прохання ОСОБА_11 , з яким познайомився за місцем навчання в м. Харків, за грошову винагороду влітку 2015 року відправив йому через відділення «Нової Пошти» шкатулку, в якій бачив порошок білого кольору в пакетиках, здогадувався, що це може бути амфетамін, бо ОСОБА_11 раніше пропонував йому цим займатися. До відділення нової пошти його підвозив незнайомий чоловік, який і дав йому цю шкатулку, та який наказав переадресувати посилку з м. Харків до м. Полтава.

При цьому, під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, визнав в повному обсязі.

Вказані ОСОБА_8 обставини кримінального правопорушення в певній мірі під час судового розгляду в суді першої інстанції підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_10 , яка в той час працювала у відділенні №3 ТОВ «Нова пошта» пояснила, що в середині серпня 2015 року, близько 15 год., до поштового відділення прийшов ОСОБА_8 з проханням відправити посилку у вигляді старої шкатулки в м. Харків. На її питання він повідомив, що це сувенір і просив не відкривати. Через деякий час, ОСОБА_8 зателефонував до відділення з запитанням щодо переадресування посилки, на що вона рекомендувала йому звернутися до її керівника, бо не вміла робити переадресацію. Вони з ОСОБА_13 переоформили посилку на м. Полтава, як вказав ОСОБА_8 , а під час запакування виявила, що з шкатулки виглядає пакунок з речовиною білого кольору, про що доповіла керівнику ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що перебував на своєму робочому місці у відділенні №3 ТОВ «Нова пошта» по вул. Клубній, 8 в м. Конотоп, куди прийшов ОСОБА_8 , з яким він неодноразово зустрічався на спортивних змаганнях з футболу, та який через працівника відділення ОСОБА_10 почав оформляти посилку. Через деякий час ОСОБА_8 повернувся до відділення та просив змінити місто отримувача з м. Харків на м. Полтаву. Оскільки ОСОБА_10 не мала доступу до внесення змін у експрес-накладну, направила ОСОБА_8 до нього, вони переадресували посилку і він відправив ОСОБА_10 пакувати посилки, проте вона повернулася та повідомила про підозрілий пакунок з речовиною білого кольору, який визирав з шкатулки ОСОБА_8 . Шкатулка не була до кінця відкрита, за правилами ТОВ «Нова Пошта» передбачено відкриття лише у присутності клієнта, в зв`язку з чим ОСОБА_10 упакувала її до кінця, вони відправили посилку за призначенням. Після чого він надіслав електронною поштою керівнику служби безпеки у регіоні повідомлення, що дана посилка викликає сумніви щодо пересилання заборонених речовин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України, пояснив, що в 2015 році у відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Панянка, 65Б в м. Полтава отримав посилку від ОСОБА_8 , після чого був затриманий працівниками ОБНОН. Він знав, що в посилці шкатулка з наркотичною речовиною амфетаміном, яку переслав ОСОБА_8 . Про пересилання вони домовилися раніше, номер накладної ОСОБА_14 повідомив йому через інтернет, пізніше він повинен був розрахуватися, переславши грошові кошти ОСОБА_8 . Амфетамін він придбавав для власного вживання, не пам`ятає скільки було пакунків в шкатулці, раніше не часто вживав амфетамін, купував його у ОСОБА_8 , зараз виправляється - не вживає та навчається у військовому навчально-тренувальному центрі м. Полтава.

Наведені покази обвинуваченого та свідків цілком узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- висновком експерта № 1446 від 19 серпня 2015 року, згідно якого речовина, яка містилася в трьох полімерних пакетах, є амфетаміном, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 1,255 грамів (т.2 а.с.17-19);

- копією корінця експрес-накладної № 5803 ТОВ «Нова Пошта» від 17 серпня 2015 року, згідно якої відправником з відділення №3 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Клубній, 8 м. Конотоп є ОСОБА_15 , а одержувачем ОСОБА_11 у відділенні № 4 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Панянка, 65Б в м. Полтава на ім`я ОСОБА_11 , та копії акту здачі - прийняття робіт № 102-с017618318 від 17 серпня 2015 року вбачається пересилання ОСОБА_8 амфетаміну (т.2 а.с.18-19);

- витягом з ЄРДР від 18 серпня 2015 року, з якого вбачається що кримінальне провадження № 0000843 внесено до реєстру з обставин, встановлених в цьому кримінальному провадженні (т.2 а.с.7);

- вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року, яким ОСОБА_11 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штраф у розмірі 850 грн. (т.2 а.с.125);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , як особу, в якої придбав амфетамін (т.2 а.с.117-120).

Сукупність наведених доказів повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також доводи про необізнаність ОСОБА_8 про вміст шкатулки, яку він на прохання ОСОБА_11 відправив.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно поклав в основу обвинувачення ОСОБА_8 показання свідка ОСОБА_11 , оскільки підстав оговорювати обвинуваченого у нього не було, показання вказаного свідка є послідовними та узгоджуються з іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами. Більш того, ОСОБА_11 за незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту вже засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2015 року, що також свідчить про відсутність підстав у нього оговорювати ОСОБА_8 .

Пояснення обвинуваченого щодо організації саме ОСОБА_11 постачання амфетаміну, коли незнайомі особи зателефонували ОСОБА_8 , відвезли його до поштового відділення, надали посилку для відправки, змінили адресу одержання, як під час судового розгляду судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, свого підтвердження не знайшли, доказів на підтвердження наведеному стороною захисту надано не було. До того ж такі покази обвинуваченого повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_11 , згідно яких він періодично і раніше придбавав у ОСОБА_8 амфетамін, в тому числі і шляхом пересилання через відділення Нової пошти, будь-яких знайомих, через яких міг організовувати пересилання наркотичного засобу, в м. Конотоп він не має, не відкидав можливості, що саме ОСОБА_8 повідомив працівників правоохоронних органів про отримання ним посилки 18 серпня 2015 року.

А тому, часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.307 КК України, суд першої інстанції цілком правильно розцінив, як обраний спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.307 КК України.

Сумнівними також є доводи обвинуваченого щодо нещирості пояснень свідка ОСОБА_11 через його наркозалежність, оскільки зі слів останнього, після притягнення до кримінальної відповідальності у нього зникло будь-яке бажання вживати наркотичні засоби, і на даний момент він перебуває на військовій службі навчається у військовому навчально - тренувальному центрі м. Полтави.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи обвинуваченого щодо неналежності доказів показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , які підтвердили тільки факт відправки ним посилки, але жодним чином не збут наркотичного засобу, оскільки вказані свідки детально розповіли про обставини відправлення обвинуваченим посилки, яка викликала у них сумніви щодо пересилання заборонених предметів.

Посилання обвинуваченого на відсутність доказів, що підтверджують сплату йому ОСОБА_11 грошових коштів за отриманий амфетамін, спростовуються тим, що останній після його отримання відразу був затриманий працівниками правоохоронних органів, які вилучили цю психотропну речовину, в зв`язку з чим грошові кошти ОСОБА_8 не сплачував.

Щодо відсутності в даному кримінальному провадженні самої психотропної речовини та неналежності доказу висновку експерта №1446 від 19 серпня 2015 року, проведеного в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 , то, на думку колегії суддів, такі доводи обвинуваченого ОСОБА_8 є необґрунтованими, оскільки експертне дослідження психотропної речовини, яка є предметом в даному кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , дійсно проводилися в межах досудового розслідування іншого кримінального провадження №30000843 по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч.1 ст.309 КК України, по факту отримання ним 18 серпня 2015 року у відділенні ТОВ «Нова пошта» відправленої ОСОБА_8 посилки з психотропною речовиною. Вказаний доказ разом з іншими матеріалами досудового розслідування був виділений в окреме провадження на направлений прокурором Ленінського району м. Полтави Конотопського міжрайонному прокурору для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо не відображення у вироку та ненадання оцінки показам свідка ОСОБА_12 , який спілкувався з ним, коли він на прохання ОСОБА_11 відправляв посилку, є слушними, проте, на думку колегії суддів, не є беззаперечною підставою для визнання ухваленого щодо ОСОБА_8 обвинувального вироку невмотивованим та необґрунтованим, оскільки будь - якого доказового змісту показання вказаного свідка не містять.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо недопустимості доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання, оскільки перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказана слідча дія проведена у повній відповідності до вимог ст.228 КПК України. Підготовка протоколу поводилась слідчим у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , а особа для впізнання пред`являлась ОСОБА_11 вже на вулиці біля автомобіля, а тому твердження обвинуваченого щодо невідповідності описової частини вказаного протоколу дійсності щодо місця проведення слідчої дії є необґрунтованими. Крім того, вказана слідча дія проведена 12 квітня 2016 року в період часу з 11:10 по 11:50 хв. в м. Полтава, в протоколі зазначено за сукупністю яких рис обличчя ОСОБА_11 може впізнати ОСОБА_14 , тоді як, вже в приміщенні у м. Полтава того ж дня з 12:00 до 12:15 год. було проведено іншу слідчу дію за участі ОСОБА_11 , а саме його допит щодо обставин кримінального правопорушення, а не тільки щодо прикмет, за якими він може впізнати ОСОБА_14 .

Так само безпідставними є твердження обвинуваченого про порушення судом першої інстанції територіальної підсудності, оскільки достеменно встановлено, що інкримінований ОСОБА_8 злочин вчинено на території м. Конотоп Сумської області, а саме у відділенні №3 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Клубній, 8, а тому саме Конотопським міськрайонним судом Сумської області, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено дане кримінальне правопорушення, було здійснено кримінальне провадження.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то колегія суддів вважає, що суд в повному обсязі дотримався вимог ст.65 КК України, при цьому, належним чином вмотивувавши свої висновки, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є студентом автомобільно дорожнього університету, наявні по даній справі пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов правильного висновку, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, та призначив ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.307 КК України, у виді обмеження волі.

Доводи прокурора у кримінальному провадженні щодо відсутності такої пом`якшуючої обставини, як каяття у вчиненому, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки невизнання ОСОБА_8 своєї вини під час досудовому розслідування, як обрана процесуальна позиція, є правом обвинуваченого, передбачене кримінальним процесуальним законодавством України, а під час судового розгляду обвинувачений дійсно каявся в тому, що надіслав по пошті ОСОБА_11 психотропну речовину, а тому судом першої інстанції наведена обставина правильно була врахована як така, що пом`якшує покарання.

Більш того, судом першої інстанції в повній мірі була врахована тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, колегія суддів зважає також на відсутність вкрай негативних наслідків від його дій, оскільки в даному випадку психотропна речовина була вилучена працівниками правоохоронних органів відразу після отримання ОСОБА_11 посилки, будь яких негативних наслідків наступити не могло, а тому доводи прокурора і в цій частині колегія суддів до уваги не бере.

Отже, підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання за наведених в апеляційній скарзі прокурором у кримінальному провадженні підстав не вбачається.

При цьому, колегія суддів враховує те, що під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України. в повному обсязі, проте ця обставина не є беззаперечною підставою для його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Оскільки призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 4 років обмеження волі є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів, є домірним скоєному.

Таким чином, на думку колегії суддів, вирок суду відносно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим і будь-яких передбачених законом підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, прокурора та зміни чи то скасування вироку, немає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2