Справа № 184/155/17
Номер провадження 1-кп/184/45/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001031 від 29 жовтня 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, освіта середня, не працюючий, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-22.08.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

-20.10.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.185 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

-26.10.2004 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

-07.02.2006 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.4 КК України приєднано не відбутий строк по вироку суду від 26.10.2004 року, остаточно до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

-29.12.2009 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 28.12.2013 року з Синельниковської ВК №94 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
29.10.2016 року приблизно о 00 год. 40 хв. ОСОБА_3 проходячи біля будинку №59 по вул. Центральна м. Покров Дніпропетровської області, побачив жіночу сумку, яка лежала на землі, піднявши та оглянувши яку, серед іншого майна, ОСОБА_3 виявив пластикові картки КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 та за № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_6 . Також в сумці ОСОБА_3 знайшов мобільний телефон оглянувши якій він знайшов там запис схожий на пароль до пластикових карток, після чого у виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення грошей з вище вказаних пластикових карток.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 того ж дня, близько 01 год. 05 хв. прибув до банкомату розташованому біля відділення КБ «ПРИВАТБАНК» по вул. Центральна, 39 в м. Покров Дніпропетровської області, де продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, умисно, із корисливих спонукань викрав грошові кошти в сумі 20 000 грн. з картки КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та в сумі 100 грн. з картки КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , шляхом зняття готівки за допомогою вищевказаного банкомату.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 20 100 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, який кваліфікований за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 29 жовтня 2016 року вночі йшов до магазину АТБ, коли на перехресті побачив жіночу сумку, в якій він знайшов мобільний телефон і дві картки КБ «ПРИВАТБАНК». В телефонній книзі мобільного телефону він дізнався про пін-код карток (5486), який був одним на дві картки. Потім він пішов до банкомату, де з двох карток зняв грошові кошти у загальному розмірі 20 100 грн., причому ще на одній карточці залишилось 7000 грн., які банкомат йому вже не видав. Злочин він вчинив з корисливих спонукань, а отримані їм кошти були переважно витрачені на утримання дитини та дружини.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, на досудовому слідстві намагався частково відшкодувати потерпілому матеріальні збитки, що підтвердив й сам потерпілий у судовому засіданні, перед яким обвинувачений просив вибачення у судовому засіданні, які були прийнятті потерпілим.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпілий ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження заявив цивільний позов, який обвинувачений визнав у повному обсязі. Проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечував, при визначенні міри покарання просив не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням волі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, разом з тим, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що в силу ст. 66 КК України визнається судом як пом`якшуюча обставина, також беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив маючи непогашену у встановленому порядку судимість, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався почати добровільно відшкодувати матеріальну шкоду, ще на стадії досудового слідства, що визнав й сам потерпілий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлені.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої крадіжкою грошових коштів в сумі 20 100 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити у виді особистого зобов`язання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНН НОМЕР_4 ) матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 20 100 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1