Справа №592/5766/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/257/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
На вирішення слідчому судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29 травня 2017 року вищезазначене клопотання було задоволено, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 19 липня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід, що не буде пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

Вимоги апеляційних скарг підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник обґрунтовують тим, що:

- підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів необґрунтована та не підтверджена вагомими доказами, а тому, тримання його під вартою не ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, крім того, він вину у в чиненні злочинів не визнає і вона органом досудового розслідування не доведена;

- вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ним належної процесуальної поведінки, окрім як тримання під вартою, який є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом;

- оскільки він не визнає своєї вини і його вина досудовим розслідуванням не доведена, то він і не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, знищувати, приховувати чи спотворювати речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших учасників, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжувати те, в якому його підозрюють і існування вказаних ризиків слідчим не доведено, а слідчим суддею це не враховано;

- вказує, що на обліку у психіатра та в наркологічному диспансері він не перебуває, має на утриманні матір пенсійного віку, офіційно працевлаштований, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, а тому вважає, що тримання під вартою є незаконним.

В доповненні до апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 зазначає, що судом не враховано те, що він має незадовільний стан здоров`я (виразкова хвороба), має постійне місце проживання де мешкає тривалий час, мати похилого віку, яка перебуває на його утриманні на утриманні, має незадовільний стан здоров`я та потребує догляду; він працює неофіційно водієм у сільськогосподарському підприємстві, позитивно характеризується, активно приймає участь у спортивних змаганнях м. Путивль та неодноразово нагороджувався грамотами. Крім того, за місцем його проживання було проведено обшук внаслідок якого нічого не вилучалось.

Також зазначає, що судом було порушено його право на захист, а саме: його мати 19 травня 2017 року уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 який приймав участь в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу 19 травня 2017 року та який заперечував щодо обгрунтованості підозри, надаючи відповідні докази, які характеризували його позитивно. Проте, 29 травня 2017 року в судовому засіданні при розгляді питання щодо продовження запобіжного заходу, йому повідомили, що у нього буде інший адвокат, не був обізнаний з матеріалами кримінального провадження та не надав відповідні докази на його захист проти чого він категорично заперечував, але суд цього не врахував, чим порушив його право на вільний вибір захисника.

Заслухавши доповідь головуючого судді, зміст апеляційних скарг, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційні скарги задовольнити, прокурора, який просив залишити судове рішення без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного та захисника підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, які не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, цілком вірно прийшов до висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника про те, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів необґрунтована та не підтверджена вагомими доказами, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увалу, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів провадження вбачається, 08 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК України (а.п.1-2). У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якого, згідно з протоколом від 19 травня 2017 року, фактично було затримано 18 травня 2017 року (а.п.18) і повідомлено про підозру 19 травня 2017 року (а.п.19-20).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 64000 грн., з покладенням на підозрюваного, в разі внесення застави, відповідних обов`язків. Термін дії вказаної ухвали було визначено до 30 травня 2017 року.

Зазначена ухвала слідчого судді про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була предметом розгляду Апеляційного суду Сумської області.

Переглядаючи вказане рішення слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, в тому числі і щодо наявності обґрунтованої підозри, апеляційний суд, з врахуванням матеріалів кримінального провадження прийшов до висновку про його законність і обґрунтованість, і ухвалою від 07 червня 2017 року зазначене рішення було залишено без зміни.

При цьому, зі змісту рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вбачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, при цьому наявність доказів на даному етапі не повинна бути достатньою для забезпечення засудження, а повинна лише виправдовувати подальше розслідування. Констатація вини особи в кримінальному провадженні на підставі доказів це завдання наступних етапів судових розглядів, які на даний час ще не настали.

Такими, що не заслуговують на увагу колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг про те, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків та не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки, окрім як тримання під вартою, який є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом.

Такі доводи апеляційних скарг, на думку колегії повністю спростовуються матеріалами наданого кримінального провадження.

З урахуванням зазначених матеріалів та положень ст. 177 КПК України колегією суддів приймається до уваги:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме:

- наявність протоколу огляду місця події від 17.05.2017 року, з якого вбачається, що під час огляду вилучено фрагмент сліду низу підошви взуття, слід низу підошви взуття (а.п. 11-12);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2017 року та фото таблицями до нього під час складання якого також вилучено сліди підошв взуття з клиноподібним та прямокутним малюнком (а.п. 39-46);

- фото таблицями до протоколу огляду місця події від 18.05.2017 року по АДРЕСА_1 з яких вбачається, що малюнок вилученого взуття співпадає з малюнком слідів взуття виявлених у квартирі, звідки було вчинено крадіжку (а.п. 47-50);

- розсекреченим протоколом про результати зняття інформації з транспортних телеконікаційних мереж від 18.05.2017 року з якого вбачається спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , які завуальовано обговорюють спосіб заробити кошти, що там під сигналізацією, можливо ризикнути, спробувати оту яку хотіли, обговорюють дату та де можуть перебувати особи, розмовляють, що може бути орієнтировка на машину, ОСОБА_9 повідомив, що вони їдуть, обговорюють, що «терпіл» сміється, оскільки під паркетом було 25 та ін. (а.п. 14-16);

- розсекреченим протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 19.05.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прибули до м. Путивль до ОСОБА_11 та почали їздити вулицями м. Путивль та здійснювати перевірочні дані (а.п. 16);

2) тяжкість покарання яка може загрожувати, оскільки санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років;

3) відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи;

4) репутацію підозрюваного, який крім посередньої характеристики за місцем проживання, за місцем останнього відбування покарання характеризувався як особа яка зарекомендувала себе виключно з негативного боку, вимоги режиму тримання порушував за що мав 46 стягнень, заохочень не мав, на виробництві не був працевлаштований, у зв`язку з відсутністю бажання працювати, не ввічливий, зухвалий, перебував на обліку як злісний порушник вимог режиму відбування покарання, конфліктний, схильний до провокаційних дій, збудливий, неврівноважений, хитрий, не здатний мотивувати свої вчинки, підтримує дружні стосунки із засудженими негативної соціальної спрямованості, намагався нав`язувати іншим засудженим підтримання кримінальних традицій, чітких намірів на майбутнє життя не мав, вину не визнавав (а.п. 26);

5) наявність судимості за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 187, ст. 69, ч.3 ст. 27- ч.3 ст. 262, ст. 69, ч.3 ст. 28- ч.3 ст. 27 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 262, ст. 69, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст.185, ст.69, ч.3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України.

З урахуванням зазначеного, на думку колегії, суддів слідчий суддя обґрунтовано врахував, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу підозрюваному, передбачені у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а саме що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, враховуючи, що він підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 6 років, може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин по кримінальному провадженню, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, створюючи перешкоди стороні обвинувачення у збиранні доказів, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано було зазначено, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не можуть бути застосовані до підозрюваного, оскільки не забезпечать його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні ряду злочинів, офіційно не працевлаштований, не має власного житла, а тому перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності, йому нічого не заважатиме змінити місце проживання.

Крім цього, колегією суддів приймається до уваги, що в ході розгляду клопотання слідчого про продовження обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. ст.184, 199 КПК України, вірно врахував, що по даному кримінальному провадженню на даний час ще не виконано весь обсяг необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів.

Крім цього, у п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що підозрюваний не визнає вини у вчиненні інкримінованих злочинів і його вина досудовим розслідуванням не доведена, а також, що він позитивно характеризується, на обліку у психіатра та в наркологічному диспансері не перебуває, злочин, у вчиненні якого він підозрюється, не спрямований проти життя та здоров`я, з урахуванням вищезазначених даних про особу підозрюваного, не дають підстав вважати, що вищезазначені ризики зменшились чи не існують.

Що стосується доводів про те, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я та що на утриманні підозрюваного перебуває матір пенсійного віку та що він офіційно працевлаштований, то в матеріалах провадження відсутні дані на їх підтвердження.

Разом з тим, доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 та його захисника про те, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею було порушено право на захист підозрюваного, колегія суддів вважає такими, що в цілому не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки в суді апеляційної реалізуючи своє право на захист у повному обсязі, ні підозрюваним ні захисником не спростовано обґрунтованість рішення слідчого судді щодо продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 178, 183, ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.