1кс/755/1702/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про закриття кримінального провадження №00000248.

Скаржник ОСОБА_4 подала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що раніше йому надходила в провадження її скарга і він її повернув, у зв`язку з чим вона йому не довіряє як судді у розгляді вищевказаної скарги.

У судовому засідання заявник ОСОБА_4 свою заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Прокурор просила відмовити у задоволенні заяви, у зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухавши прокурора та заявницю, вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таких підстав у судовому засіданні під час розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді не встановлено.

Тож, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене, вважає заяву заявника про відвід та висловлені ним доводи у ній, у супереч вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, за своєю суттю такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, не містить належних та підтверджених даних, які б викликали обгрунтовані сумніви в тому, що суддя ОСОБА_5 є упередженим, та є такими, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Веттштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Враховуючи викладене, оцінивши доводи, викладені в заяві про відвід, думку учасників судового провадження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, слідчий суддя приходить до висновку про те, що зазначені у заяві підстави для відводу не є обставинами, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді вищезазначеної скарги, в розумінні ст.75 КПК України, оскільки відсутні будь-які обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді та унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення під час розгляду скарги.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 48-57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 11, 22, 35, 75, 80, 81, 197, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду скарги на постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про закриття кримінального провадження №0000248 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 16 годині 00 хвилин 12 квітня 2017 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1