1-кп/754/839/16
У Х В А Л А
Іменем України
30 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю представника потерпілого ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 року до Деснянського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010003 від 20.08.2016 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296ч.4 КК України.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою у зв`язку продовження існування ризиків передбачених ст..177 КПК України.

Потерпілий та представник потерпілого підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, яке мотивував невідповідності обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України, а саме обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення яке інкримінованого його підзахисному; у обвинувальному акті відсутній розмір витрат на проведення експертизи; реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечності щодо процесуальних рішень та слідчих дій.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисників, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296ч.4 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст..3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому в КПК України.

Згідно вимог ч.4ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст..291 КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України - у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті не конкретно сформульовано ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296ч.4 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 19.08.2016 року приблизно о 23.20год. перебуваючи у приміщенні ресторану «Робін Гуд», розташованому у м. Києві по вул. Братиславська, 9в в м. Києві, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на здійснення хуліганських дій відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з якими у них та інших трьох невстановлених досудовим слідством осіб виник конфлікт в приміщенні зазначеного кафе. З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 вийшли з приміщення ресторану на вулицю, де ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , наніс удар ОСОБА_9 лівою рукою в область обличчя, від чого останній втратив свідомість та впав на асфальтне покриття при вході до зазначеного ресторану.

19.08.2016 о 23год.28хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до приміщення ресторану «Робін Гуд», підтримуючи протиправні дії ОСОБА_8 , дістав з сумки зареєстровану на його ім`я короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, а саме самозарядний пістолет моделі «Вій» калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 , привів його у бойову готовність та грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, здійснив чотири постріли в бік ОСОБА_6 , який в цей час намагався зайти до приміщення ресторану, спричинивши потерпілому вогнепальні поранення, а саме згідно висновку судово-медичної експертизи № 1700е від 21.11.2016 року: поранення (рани) лівої вушної раковини в проекції нижньої третини завитка, лівого променево-зап`ясткового суглобу, задньої поверхні грудної клітки по серединній лінії в проекції остистого відростка 10 грудного хребця, заднє зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , підійшов до лежачого без свідомості на асфальтному покритті ОСОБА_9 та діючи з особливою зухвалістю, наніс йому удар правою ногою в обличчя.

В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 лежить без . відомості, діючи з особливою зухвалістю, дістав з сумки короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, а саме самозарядний пістолет моделі «Форт17Р» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_8 та здійснив в бік ОСОБА_9 один постріл, спричинивши потерпілому сліпе вогнепальне поранення ліктьового згибу лівої руки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1670е від 23.11.2016 відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_8 , знову підійшов до лежачого на асфальтному покриті без свідомості ОСОБА_9 та п`ятою правої ноги наніс йому шість ударів в область обличчя, два удари в область горла та один удар в область нижньої частини спини з справа, чим спричинив тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійних ран тулуба і кінцівок. Однак умисел ОСОБА_8 на вбивство ОСОБА_9 не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Після цього, 19.08.2016 року о 23год.30хв. ОСОБА_7 продовжуючи хуліганські дії, знаходячись за кермом автомобіля «ТОУОТА Land Cruser» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованого на ОСОБА_10 , біля входу до приміщення ресторану «Робін Гуд», що по вул. Братиславській, 9-В в м. Києві, діючи з особливою зухвалістю здійснив наїзд лівими переднім та заднім колесами автомобіля на праву руку ОСОБА_9 , який лежав без свідомості.

З врахуванням вищевикладеного, ОСОБА_11 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.296ч.4 КК України.

Таким чином при формулюванні обвинувачення, слідчий вказує на вчинення хуліганських дій ОСОБА_11 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у злочинній змові з ОСОБА_8 та що їх дії були із спільним злочинним умислом.

Згідно ч.1ст.28 КПК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька(два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. За такої форми співучасті всі виконавці у повному обсязі чи частково виконують об`єктивну сторону складу злочину. При цьому змова може бути, але не до початку злочину, а в перебігу його виконання.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, 19.08.2016 року приблизно о 23.20год. перебуваючи у приміщенні ресторану «Робін Гуд», розташованому у АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на здійснення хуліганських дій відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , тобто ОСОБА_11 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 на вчинення хуліганства, ще до початку злочину, що виключає кваліфікуючу ознаку групою осіб.

Крім цього, згідно обвинувачення, ОСОБА_11 вчинив хуліганські дії щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у змові з ОСОБА_12 , при цьому з обвинувального акту не вбачається процесуальний статус даної особи у даному кримінальному провадженні, якщо так, то чи виділені дані матеріали у окреме провадження.

Крім цього, згідно обвинувачення « ОСОБА_8 , знову підійшов до лежачого на асфальтному покриті без свідомості ОСОБА_9 та п`ятою правої ноги наніс йому шість ударів в область обличчя, два удари в область горла та один удар в область нижньої частини спини з справа, чим спричинив тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійних ран тулуба і кінцівок. Однак умисел ОСОБА_8 на вбивство ОСОБА_9 не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.»

Тобто обвинувачення містить посилання на мотив - вбивство, при вчиненні хуліганських дій у змові ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . В обвинуваченні не конкретизовано, чи був умисел у ОСОБА_11 на вбивство ОСОБА_9 , чи тут мало місце ексцес виконавця, і чи був спільний умисел на вчинення інших дій, які були вчинені ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у ході хуліганства, яке інкриміноване прокурором. Таким чином, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним і таким, що не досягло мети детального поінформовання особи зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

З тексту врученого прокурором обвинувального акта ОСОБА_11 повинен знати, від яких конкретно своїх дій, вчинених щодо потерпілого, він має захищатись в суді.

Позиція суду у даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Абрамян проти Росії» Суд в п.34 свого рішення від 09.10.2008 року зазначив, що за текстом підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі "Камасінські проти Австрії"" № 9783/82, п.79).

Крім того, Суд нагадав, що положення підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" № 25444/94, п.52).

З врахуванням вищевикладеного, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 і від він буде захищатись у суді, що є порушенням вимог п.5ч.2ст.291 КПК України та перешкодою для призначення справи до судового розгляду.

Крім того, відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захисникам.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів захиснику ОСОБА_13 не було вручено копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії позовної заяви, що є порушенням вимог п.3ч.4ст.291,ст.293 КПК України. Його розписки у справі відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання лише позбавлення волі, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали і свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, обвинуваченого ОСОБА_7 в подальшому належить утримувати під вартою

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010003 від 20.08.2016 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296ч.4 КК України повернути прокурору відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя, управліня нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва ОСОБА_3 для усунення виявлених недоліків.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 (шістдесят) діб, до 27 лютого 2017 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: