Справа №490/2923/17 06.06.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
06.06.2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_5
підозрювана: ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваній ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
___________________________________________________________
Провадження № 11-сс/784/288/17 Головуючий у першій інстанції:
Категорія: тримання під вартою ОСОБА_9
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_1
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.05.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 та змінено запобіжний захід на домашній арешт, з покладанням обов`язку не залишати цілодобово місце мешкання.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляцію:
Прокурор не погоджується з висновками суду першої інстанції оскільки вважає, що ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились.
На думку апелянта, вина підозрюваної підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється вчиненні правопорушення яке відноситься до категорії особливо тяжких та тяжких.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є наркозалежною, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, єдиним джерелом прибутку у підозрюваної був збут наркотичних засобів. У зв`язку з чим, на думку апелянта, підозрювана зможе продовжити вчиняти злочини з метою отримання коштів для придбання наркотичних засобів.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 протягом з грудня 2016 року по 28.03.2017 року організували збут наркотичних засобів за адресою АДРЕСА_1 .
07.04.2017 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2017 року. Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою до 4х місяців
Суд першої інстанції вказав, що встановлені ризики задля запобігання яких, щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суттєво зменшились та, на думку суду, запобігти встановленим ризикам є можливість шляхом обрання цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України..
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд заслухав пояснення прокурора який вважає ухвалу суду не законною та не обґрунтованою та просив задовольнити апеляційну скаргу, заслухав пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, обговорив доводи апеляційної скарги і прийшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків; передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя задовольняє клопотання якщо прокурор, слідчий доведе, що зазначені обставини, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст.311 КК України за які законом передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, така підозра є обґрунтованою і підтверджується матеріалами справи.
Крім цього ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст.309 КПК України, була наркозалежною, на момент вчинення злочину не працювала і єдиним джерелом прибутку для неї був збут наркотичних засобів.
Однак суд першої інстанції, дослідивши всі обставини справи, дійшов вірного висновку про зменшення ризику передбаченого п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Так, згідно матеріалів справи, більшість процесуальних дій по вказаному кримінальному провадженню, на момент розгляду клопотання, виконано та було встановлено наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, відсутність яких було однією з головних підстав для обрання вказаного запобіжного заходу. Як вбачається з пояснень рідної сестри підозрюваної, ОСОБА_12 , які вона надала в суді першої інстанції, ОСОБА_12 не заперечує проти того, щоб ОСОБА_7 проживала з нею під її наглядом, що свідчить про зниження ризику того, що підозрювана, маючи постійне місце проживання та людину, яка буде мати певний позитивний вплив на неї, буде ухилятися від слідства та суду.
Доводи апелянта про те, що сестра підозрюваної не зможе забезпечити належний цілодобовий нагляд за ОСОБА_7 є безпідставними та не обґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що перебуваючи на волі підозрювана може вчиняти аналогічні злочини через свою наркотичну залежність, спростовується встановленими судом даними, щодо бажання ОСОБА_7 лікуватися та суттєво знизити вказану залежність, про що свідчить перебування останньої на обліку в обласному наркологічному диспансері, довідка про відвідування лікаря-нарколога та заява захисника, за проханням ОСОБА_7 , пройти обстеження та стаціонарне лікування. Від чого ризик того, що ОСОБА_7 продовжить вчиняти злочини, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, значно зменшився. А раніше вчинене підозрюваною кримінального правопорушення передбаченого ст.309 КПК України не є безумовною підставою для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України зменшились і запобігти цим ризикам можливо шляхом обрання цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 419, 424, 532 КПК України, суд
Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2017 року, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 та змінено запобіжний захід на домашній арешт, з покладанням обов`язку не залишати цілодобово місце мешкання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: