АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/791/518/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: заміна невідбутої частини покарання Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 більш м`яким
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невібутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що до Білозерського районного суду Херсонської області, звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про заміну невібутої частини покарання призначеного вироком Суроворського районного суду м. Херсона від 06.12.2013 року за ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152 КК України у виді 9 років позбавлення волі, більш м`яким.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02.03.2016 року, зарахований в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд постався на те, що ОСОБА_7 , хоча й відбув 2/3 строку призначеного покарання, однак враховуючи поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, зокрема, що поряд з отриманими заохоченнями, ОСОБА_7 систематично допускає порушення режиму утримання, характер яких вказує на злісність особи порушника, невжиття заходів спрямованих на відшкодування завданої потерпілим шкоди, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу .

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про заміну невібутої частини покарання більш м`яким.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він за час відбування покарання має значну кількість заохочень, приймає активну участь в громадському житті та благоустрої колонії, що не було взято судом до уваги.

Крім того, на думку апелянта, суд не врахував те, що у нього є постійне місце проживання, дружина, двоє малолітніх дітей та мати похилого віку, яка потребує турботи.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 вироком Суроворського районного суду м. Херсона від 06.12.2013 року був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02.03.2016 року, зарахований в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, тобто на момент звернення до суду з відповідним клопотанням ОСОБА_7 відбув дві третини строку покарання.

Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: на заходи виховного впливу реагує вірно, дотримується вимог гігієни, працевлаштований старшим днювальним в міжобласній багатопрофільній лікарні. Протягом строку відбування покарання мав шість заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останні два 14 лютого та 03 квітня 2017 року. Разом з цим, протягом строку відбування покарання, чотири рази порушував режим утримання (2015 р. - 2, 2016 р. - 2), переважна більшість з яких за зберігання заборонених предметів. На даний час стягнення зняті. В бухгалтерії установи мається виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 394 656 грн. 53 коп., який засудженим відшкодований на суму 934 грн.
Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 до вчинення злочинів за які він засуджений вироком Суроворського районного суду м. Херсона від 06.12.2013 року, раніше також притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисні злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Таким чином, врахувавши поведінку засудженого ОСОБА_7 протягом всього строку відбування покарання, зокрема, те, що він поряд з отриманими заохоченнями систематично допускає порушення режиму утримання, належних заходів для відшкодування завданої злочинами шкоди не вжив, крім суми відрахувань жодних відшкодувань потерпілим не зробив та не намагався цього зробити, суд першої інстанції цілком слушно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, з чим погоджується і колегія суддів.
При прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 судом першої інстанції в повній мірі були враховані вусі його характеризуючі матеріали, в тому числі, на які посилається в апеляційній скарзі засуджений.

Крім того, під час розгляду клопотання суду були відомі відомості і про сімейний стан засудженого ОСОБА_7 та враховані судом ним при прийнятті рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невібутої частини покарання більш м`яким, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невібутої частини покарання більш м`яким без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: