"26" липня 2017 р. Справа № 367/4294/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000495 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт складений у кримінальному провадженні № 0000495 прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.07.2017 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000495.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив думку, за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки спливає строк запобіжного заходу.

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки не відповідає процесуальним нормам кодексу. Крім того, заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою та свою чергу заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника про повернення обвинувального акту та обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор відносно заявлених клопотань сторони захисту зазначив, що підстав для повернення обвинувального акту не має, оскільки обвинувальний акт відповідає нормам КПК, а відносно зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший більш м`якший вважає, що існування ризиків на даний час не відпали, тому підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 91 КПК України встановлюють обов`язкові обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі об`єктивної сторони, умислу.

А тому формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину.

При дослідженні обвинувального акту судом встановлено, що згідно змісту обвинувального акту, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України, викладені поверхово, не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України, взагалі не визначено даних про подію правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відсутність вказаних обставин є недостатньо визначеним з точки зору вищевказаних вимог Закону і свідчить про неналежне встановлення події злочину.
Крім того, не зазначено роль кожного зі співучасників злочину, якщо мало місце спільне його вчинення, чи були їхні дії організованими та взаємоузгодженими, об`єднаними спільним умислом. Не визначено конкретну кількість вказаних осіб, чи були ці особи підлеглими співробітниками обвинуваченого, чи використовував він свою владу та управлінські повноваження при вчиненні всіх інкримінованих йому діянь, яка його роль у вчиненні кожної дії та у причетності до кожної події, що викладена в обвинуваченні.
Всі викладені вище обставини складають об`єктивну й суб`єктивну сторону злочину, підлягають обов`язковому доказуванню в ході кримінального провадження.

Відповідно до статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, з чого випливає, що формулювання обвинувачення повинно бути конкретним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «Ь» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відсутність в обвинувальному акті вказаних фактичних обставин або даних про неможливість їх встановити позбавляє суд прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, виходячи навіть з того, що є неможливим з огляду на зміст даного обвинувального акта вирішити питання про визначення ступеня відповідальності обвинуваченого, а будь-яке конкретне уточнення з цього приводу у подальшому виходитиме за межі такого поверхового і неконкретного обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі що регламентовано статтею 22 КПК України.

Отже, без висунутого конкретизованого обвинувачення щодо ОСОБА_5 , у випадку постановлення судом будь-якого виду вироку за результатами розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у тому вигляді, в якому поданий обвинувальний акт до суду, зазначені дії призведуть до порушення гарантованих законом процесуальних прав обвинуваченого, зокрема права на захист, а ухвалення судового рішення буде незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог процесуального права.

Враховуючи вище зазначене та беручи до уваги, що органами досудового розслідування не дотримано вимог кримінально процесуального закону при направленні до суду обвинувального акту, суд вважає що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Вирішуючи питання за клопотанням захисту, щодо зміни запобіжного заходу обраного обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, суд виходив з наступного, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строк його спливає 31.07.2017 року. Оскільки на даний час існують ризики які встановленні ухвалою суду слідчого судді при обранні запобіжного заходу, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається. Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає, що на даний час існують ризики встановлені в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 31.05.2017 рок та на даний час не відпали, отже строк тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000495, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору.

У клопотанні захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у СІЗО № 13 Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 26.09.2017 року

Ухвала в частині повернення може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 31.07.2017 року о 11-50 год.

Суддя ОСОБА_1