Справа № 303/6953/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01. 2017.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , 16.11. 2016, близько 21 год. 30 хв., знаходячись на задньому сидінні позаду водія в автомобілі марки «Renault Logan», д. н. з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 , на відрізку автодороги сполученням «Мукачево Рогатин - Львів», навпроти повороту до с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області, умисно, з метою заволодіння чужим майном, використовуючи небезпечну бритву, вчинив напад на водія ОСОБА_10 , якому притулив до шиї лезо бритви та вимагав 800 грн.. ОСОБА_10 став чинити опір, під час якого ОСОБА_6 , з метою довести злочин до кінця, спричинив бритвою потерпілому ОСОБА_10 різані рани в ділянці правої щелепи справа, поверхневі різані рани шиї справа, різані рани долонної поверхні правої кисті, різані рани третього пальця лівої кисті.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України, а саме: ризики, передбачені п. п.1, 3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. На даний час у органу досудового розслідування відсутні висновки судово-медичної та дактилоскопічної експертиз. Крім того, підозрюваному необхідно висунути кінцеву підозру та провести його допит, слідчий експеримент,
-2-
відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів. Указані обставини перешкоджають здійснити слідчі дії, спрямовані на завершення досудового розслідування даного кримінального провадження, у межах строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , тобто до 23 год. 15.01.2017. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.01.2017 про продовження строку тримання під вартою щодо нього та обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зазначає, що в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Посилається на те, що при розгляді клопотання слідчий суддя не взяв до уваги те, що він останніх п`ять років не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності та має постійне місце роботи.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що слідчий у клопотанні не довів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права й свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Указує, що слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував, чому до підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням даних про його особу, не може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Посилається на те, що ОСОБА_6 працевлаштований у м. Виноградів Закарпатської області на підприємстві «Джен Терм» оператором з 17.10.2016 по контракту. Одночасно останній проживає в АДРЕСА_2 ). Місце реєстрації його АДРЕСА_1 , однак він змінив місце проживання, так як знайшов роботу в Закарпатті, вирішив змінити життя, знайти сім`ю. Також, захисник у підтвердження відсутності законних підстав щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , посилається на практику Європейського суду з прав людини. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.01.2017 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданих апеляційних скарг, промову прокурора, який уважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування .
Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
-3-
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідила обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшла до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Прокурором та слідчим доведено, що заявлені ними в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою .
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється .
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої в статті 5 Конвенції.
Відповідно практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться в статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.
Колегія суддів ураховує, що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

-4-
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дослідив відомості, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри.
Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_11 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст.193 КПК України.
Разом із тим, з матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.197, 199 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 18.11.2016 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчувався 15.01.2017. Постановою в. о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури від 12.01.2017, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців (до 17.02.2017). Підставами продовження строку є необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновків судово-медичної та дактилоскопічної експертиз, висунути кінцеву підозру та провести допит ОСОБА_6 , провести слідчий експеримент, відкрити сторонам матеріали кримінального провадження, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Отже, у справі існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою. Передбачені ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не зменшились.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких. З матеріалів за клопотанням убачається, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, немає постійного джерела доходів, що підтверджує висновки слідчого судді про можливість вчинення ним, у разі його перебування на волі, інших кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні й не виключає спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 не являється жителем Закарпатської області, у зв`язку з чим його тримання під вартою є цілком виправданим.

Посилання захисника на позитивні дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що останній працевлаштований у м. Виноградів Закарпатської області на підприємстві «Джен Терм» оператором з 17.10.2016 по контракту та наявність місця проживання в м. Хуст (комплекс «Нарцис» (кімн. 415)) нічим не підтверджено, і не є тими обставинами, які зменшують зазначені в клопотанні слідчого ризики.

Крім того, письмової довідки наданої підозрюваним ОСОБА_6 з останнім контракт із ТОВ «НАНО ПРО» 16.11.2016 розірвано.

-5-
За таких обставин, апеляційний суд уважає, що ухвала суду про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованою, законною, а доводи наведені в апеляційних скаргах безпідставними, і не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2017 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: