Номер провадження: 11-сс/785/1071/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 червня 2017 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001671 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 червня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 не вчиняв будь-яких дій направлених на перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні та не переховувався від органу досудового розслідування. Захисник вказує, що підозрюваний є громадянином України, має постійне місце проживання в м.Одеса, де характеризується виключно з позитивної сторони. Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, на утриманні має малолітнього сина 2016 року народження, а також батьків похилого віку. Також зазначає про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , який потребує постійного медичного нагляду. Крім того, слідчий суддя не мотивував, чому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги була повідомлена належним чином засобами телефонного зв`язку. З заявами про відкладення розгляду її апеляційної скарги до суду не зверталась.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання

під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України за наступних обставин.

Так, 20 червня 2017 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 на автомобілі марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 бежевого кольору знаходились біля будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 заздалегідь домовився в телефонному режимі про зустріч з потерпілим ОСОБА_13 .. Далі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зайшли до парадної вищевказаного будинку, та піднялись на 3-й поверх, де залишились чекати приїзду потерпілого. ОСОБА_8 знаходився в цей час на першому поверсі даного будинку, а ОСОБА_10 в свою чергу знаходився в своєму автомобілі, та чекав ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 ..

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру та заздалегідь домовившись, про свої дії, біля 15.10 годин до будинку АДРЕСА_1 приїхав ОСОБА_13 , та повідомив ОСОБА_8 в телефонному режимі про своє прибуття, тоді ОСОБА_8 вийшов до потерпілого який чекав на нього на вулиці, та сказав щоб ОСОБА_13 підіймався ліфтом на 3-й поверх, де його має зустріти дружина, заздалегідь знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вже чекають. Тоді ОСОБА_8 пішов до автомобілю де знаходився ОСОБА_10 , та вони разом почали чекати на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. В цей час ОСОБА_12 одягнув на голову балаклаву чорного кольору, та разом з ОСОБА_11 очікував доки ліфт в якому знаходився потерпілий підніметься на третій поверх. Як тільки двері ліфта відчинились і потерпілий вийшов з ліфту ОСОБА_11 , підійшов до потерпілого ззаду та наніс йому удар молотком замотаним у тканину в область голови, від чого останній впав на підлогу, далі ОСОБА_11 наніс потерпілому ще два удари в область голови, подавивши таким чином волю останнього до супротиву. Тоді потерпілий став кликати на допомогу, в цей момент ОСОБА_12 дістав з кобури, яка була одягнута у нього на джинсових штанах пістолет марки «ПМ», та почав погрожувати ним потерпілому. Таким чином подавивши волю ОСОБА_13 до супротиву, ОСОБА_12 зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюг, вагою біля 50 грамів, вартістю 35 000 гривень, а ОСОБА_11 в цей момент вирвав у потерпілого сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Айфон 7+», в корпусі чорного кольору, вартістю 20 000 гривень, з сім картою оператора «МТС», з номером телефону НОМЕР_2 , вартості не має, грошові кошти в сумі 26 000 гривень, та 200 доларів США (за курсом на 21.06.217 становить 5 200 грн.), посвідчення водія на ім`я потерпілого, та технічний паспорт на автомобіль марки «Мітсубісі Спейс Стар», вартості не мають. Таким чином заволодівши вищевказаним майном потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сіли до автомобілю марки «ВАЗ 2106», де на них вже чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_8 поїхали в напрямку вул. Південної в м. Одесі. Спричинивши тим самим ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 86 300 гривень.

В цей же день ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були досліджені в ході апеляційного розгляду, а саме: витягом з кримінального провадження №0001671, протоколами огляду місця події; протоколами допиту потерпілого; протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила злочин відносно нього, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає вказані докази достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України на даній стадії досудового розслідування.

При цьому, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності та допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, згідно з вимогами ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що підозрюваний не має постійної реєстрації на території Одеської області.

Апеляційний суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, а це свідчить про наявність ризику того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, оскільки він офіційно не працевлаштований та не має законних джерел доходу для існування.

Крім того, характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_8 та був вчинений групою осіб з особливою зухвалістю свідчить про реальність ризику того, що у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 та забезпечити належне виконання ним його процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про безпідставність задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований йому злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України був вчинений із застосуванням фізичного насилля до потерпілого ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 червня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4