АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1 для усунення виявлених недоліків.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки у анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 не вказано адресу його проживання, що позбавляє суд можливості забезпечити явку останнього у підготовче судове засідання.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, а підстав для повернення обвинувального акту прокурору, передбачених КПК України, немає. Зокрема прокурор вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності у обвинувальному акті адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки адреса проживання зазначена у супровідному листі обвинувального акту. При цьому, прокурор зазначає, що суд здійснював виклик обвинуваченого за адресою зазначеною у супровідному листі, а обвинувачений з`явився у судове засідання, яке не відбулось через неможливість перевірити особу останнього, оскільки ОСОБА_6 не мав при собі документів, що засвідчують його особу. Також прокурор вказує на порушення судом першої інстанції процесуального закону, яке полягає у тому, що вирішуючи питання щодо застосування примусового приводу обвинуваченого у судове засідання, суд видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої відновив підготовче судове засідання та продовжив розгляд, що не передбачено КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, п.2 ч.2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити анкетні дані кожного обвинуваченого.

Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувальний акт не містить анкетних даних підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема його адресу проживання.
В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України, оскільки в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК Україниу ньому не зазначено анкетні дані підозрюваного, а саме місце його проживання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1 для усунення виявлених недоліків, без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3