Справа № 1-2/11
Провадження № 1-в/545/119/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_5 про повернення речей,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 115, 70 КК України до позбавлення волі строком на 13 років 6 місяців з конфіскацією ? частини майна; ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України по позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією ? частини майна.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про повернення йому особистих речей, оскільки у вироку суду це питання не вирішено. Посилався на те, що за час досудового слідства по даному кримінальному провадженню при проведенні процесуальних дій у нього вилучені особові речі, які не були включені в список речових доказів, але передані на зберігання до кімнати речових доказів Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, а саме: мобільні телефони «Nokia-6300», ІМАІ 358648Х01Х415676Х8, «Nokia-311ОС», ІМАІ НОМЕР_1 , «Соні-Еріксон», ІМАІ 3546920 НОМЕР_2 , «Самсунг Х450», НОМЕР_3 , пневматичний револьвер ALFA440 № НОМЕР_4 ; пневматичний пістолет «BLOW» № НОМЕР_5 , калібру 4,5 мм; фотоапарат «Scinia»; свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_6 від 29 листопада 1988 року; мисливський ніж; мисливська рушниця 12 калібру, патрони 12 калібру в кількості 15 штук.

Свої вимоги ОСОБА_5 мотивує тим, що відповідно до ст.330 КПК України (1960 року) речі, які не є речовими доказами в справі, повертаються їх законному володільцю.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та пояснив, що йому повернуто свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_6 від 29 листопада 1988 року та паспорт серії НОМЕР_7 , виданий на його ім`я. Однак до цього часу не повернута куртка чорного кольору, а тому просив її повернути. Вважав, що безпідставно йому не повернуто мисливський ніж, мисливську рушницю Т-17373 12 калібру та набої в кількості не 15, а 14 штук.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що питання про повернення ОСОБА_5 речей, які не визнані речовими доказами вже вирішено постановою Ленінського районного суду м.Полтави, а щодо речових доказів вироком суду.

Вивчивши матеріали по заяві ОСОБА_5 , матеріали кримінальної справи, вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 4 постанови №11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» у порядку, передбаченому ст.411 КПК України (в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

Відповідно до ст.81 КПК України в редакції 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: 1) знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; 2) речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; 3) речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; 4) гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави; 5) гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.330 КПК України (в редакції 1960 року) при постановленні вироку суд вирішує питання про речові докази, керуючись правилами, викладеними в статті 81 цього Кодексу. Речі, що не є речовими доказами в справі, повертаються їх законному володільцеві, хоч би останній і не пред`явив цивільного позову. Якщо виникне спір про право власності на зазначені речі, він підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, постановою від 15 квітня 2009 року старшого слідчого СУ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 визнані та приєднані до справи поряд з іншими речовим доказами вилучені в ході проведення огляду ОСОБА_5 речові докази телефони «Соні-Еріксон» та «Нокіа» без зазначення ІМАІ; свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_6 від 29 листопада 1988 року; мисливська рушниця ІЖ-26 № НОМЕР_8 (т.6 а.с.246-249).

Питання про повернення засудженому ОСОБА_5 особистих речей, які були вилучені за час досудового слідства при проведенні процесуальних дій і не були включені в список речових доказів, але передані на зберігання до кімнати речових доказів Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, а саме: мобільних телефонів «Nokia-6300», НОМЕР_9 , «Nokia-3110С», ІМАІ НОМЕР_10 , «Соні-Еріксон», НОМЕР_11 , «Самсунг Х-450», НОМЕР_3 ; пневматичного револьверу ALFA№; пневматичного пістолету «BLOW» № НОМЕР_5 , калібру 4,5 мм; фотоапарату «Scinia» вирішено постановою від 18 листопада 2011 року Ленінського районного суду м.Полтави, а саме, вирішено повернути вказані особисті речі ОСОБА_5 після вступу вироку в законні силу (т.13 а.с.355, т.24 а.с.124).

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 115, 70 КК України до позбавлення волі строком на 13 років 6 місяців з конфіскацією ? частини майна; ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України по позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією ? частини майна, і який набрав законної сили, вирішено питання про речові докази.

Зокрема, речові докази по справі: 3 ДВД диски з записом допиту ОСОБА_5 , записом відтворення обстановки та обставин події злочину з участю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 роздруківки телефонних розмов з телефону ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - залишено зберігати в матеріалах справи; речові доказ по справі: - автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_12 , 2 зв`язки ключів від автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_13 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , повернуто їй за належністю; одяг загиблого ОСОБА_10 (куртка-дублянка чорного кольору та черевики коричневого кольору - передано потерпілій ОСОБА_9 ; куртку ОСОБА_5 чорного кольору - передана на зберігання за місцем утримання засудженого; мисливські набої та патрони, обріз мисливської рушниці «ІЖ-18» 16 калібру № НОМЕР_14 , мисливську рушницю Т НОМЕР_15 , 12 калібру - передано до музею УМВС України в Полтавській області. Решту речових доказів вирішено знищити (т.23 а.с.93-113).

Отже, питання про повернення ОСОБА_5 особистих речей, які були вилучені за час досудового слідства при проведенні процесуальних дій і не були включені в список речових доказів, вирішено постановою суду ще до ухвалення вироку.

Вироком суду вирішено питання щодо речей, вилучених у ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами, в тому числі і щодо металевого ножа (дані про вилучення мисливського ножа у справі відсутні); мисливських набоїв та патронів, мисливської рушниці Т-17373, 12 калібру.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що куртку ОСОБА_5 чорного кольору, яку згідно вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року, передано на зберігання за місцем утримання засудженого на день ухвалення вироку суду, слід повернути засудженому ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання в іншій частині слід відмовити з тих підстав, що питання про повернення особистих речей, які були вилучені за час досудового слідства при проведенні процесуальних дій і не були включені в список речових доказів, вирішено постановою суду до постановлення вироку, а питання щодо речей, вилучених у засудженого, які визнані речовими доказами вирішено при ухваленні вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.330, 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, Розділом ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції 2012 року, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 в частині повернення йому речового доказу куртки чорного кольору, яку передано на зберігання за місцем утримання засудженого задовольнити.
Повернути ОСОБА_5 куртку чорного кольору, яку передано на зберігання за місцем утримання засудженого на день ухвалення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року.
Взадоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_5 про повернення особистих речей, що не є речовими доказами в справі, які вилучені за час досудового слідства при проведенні процесуальних дій та речових доказів відмовити, оскільки питання про повернення після вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 особистих речей, які були вилучені за час досудового слідства при проведенні процесуальних дій і не були включені в список речових доказів, але передані на зберігання до кімнати речових доказів Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, а саме: мобільних телефонів «Nokia-6300», НОМЕР_9 , «Nokia-3110С», ІМАІ НОМЕР_10 , «Соні-Еріксон», НОМЕР_11 , «Самсунг Х-450», НОМЕР_3 ; пневматичного револьверу ALFA№; пневматичного пістолету «BLOW» № НОМЕР_5 , калібру 4,5 мм; фотоапарату «Scinia» вирішено постановою від 18 листопада 2011 року Ленінського районного суду м.Полтави, а питання щодо речових доказів: мисливських набоїв та патронів, мисливської рушниці Т-17373 12 калібру вирішено вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1