Провадження № 11-кп/792/411/17
Справа № 678/248/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
особи, відносно якої застосовані примусові заходи

медичного характеру ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 кримінальне провадження №0000032 від 30.01.2017 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Летичівського районного суду від 27 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Летичівського районного суду від 27 квітня 2017 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000032 від 30.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України задоволено.

Застосовано до

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця с.Єкатеринославка Жовтневого району Амурської області РФ, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, -

примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання ухвали законної сили у вигляді тримання під вартою змінено на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну діяльність.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За ухвалою суду, 30 січня 2017 року близько 12 год. зайшовши у подвір`я домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , побачивши, що господарка ОСОБА_10 його не помічає, таємно проник через незамкнені двері в приміщення житлового будинку, де зайшовши в спальну кімнату і на ліжку під подушкою виявив грошові кошти в сумі 2500 грн. та викрав їх, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Задовольняючи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 67 від 08.02.2017 року ОСОБА_9 страждає психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості не уточненого ґенезу з вираженими змінами і в момент вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просив ухвалу місцевого суду скасувати.
Вважає ухвалу місцевого суду незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Захисник вказує, що місцевим судом зроблено передчасний висновок про те, що суспільно небезпечні дії вчинені ОСОБА_9 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України.
Зазначає, що суд першої інстанції не дотримався положень п.2 ч.1 ст.513, ч.ч.2, 3 ст.513 КПК України, оскільки за результатами розгляду мало би бути прийняте судове рішення про відмову в задоволенні клопотання, оскільки не встановлено, що цей злочин вчинено саме ОСОБА_9 , а не іншою особою, яка могла його використати для приховування викраденого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ОСОБА_9 та його захисника в підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_9 за викладених в ухвалі обставин суспільно небезпечного діяння є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_9 вину не визнав, та показав, що гроші у ОСОБА_10 не крав, а гроші йому підкинула циганка.
Однак, невизнання вини ОСОБА_9 спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_10 з яких вбачається, що 30 січня 2017 року перебувала вдома та поралася по господарству. Двері в будинок були прикриті, але не замкнені на замок. Вивішуючи білизну почула, що в будинку хтось знаходиться. Зайшовши на веранду побачила ОСОБА_9 , який пояснив, що прийшов просити милостиню та вийшов з будинку, при цьому пояснив, що в будинок він не заходив. Зайшовши в будинок у схованці виявила відсутність грошових коштів в сумі 2500 грн.. Після цього попросила сусіда ОСОБА_11 , щоб наздогнав хлопця та привів до будинку, оскільки він викрав у неї гроші. Через деякий час хлопець був доставлений до будинку та по приїзду працівників поліції в нього були вилучені вище зазначені кошти, які зберігалися у носовичку, в сумі 2500 грн.
Свідок ОСОБА_12 показав, що 30 січня 2017 року він перебував вдома в с. Ярославка. Близько 12 год. до нього передзвонив ОСОБА_11 , який повідомив, що його маму обікрали. Коли він приїхав, то побачив, що в автомобілі ОСОБА_11 знаходиться ОСОБА_9 , який в розмові з ним повідомив, що гроші йому підкинула жінка. По приїзду працівників поліції в останнього були вилучені кошти в сумі 2500 грн. завернуті в носову хустинку. Однак, об`їхавши село, він незнайомих жінок не зустрічав, а громадяни села, з якими він спілкувався по дорозі, не вказували, що бачили в селі сторонніх осіб жіночої статі.
Свідок ОСОБА_13 показала, що працює старостою села Митківці. В кінці січня 2017 року їй стало відомо від односельчан, що біля будинку ОСОБА_10 сусідами було затримано невідомого хлопця. Однак, враховуючи, що раніше у ОСОБА_10 бул вчинена крадіжка її майна, тому вона вирішила і повідомила в поліцію на номер 102 про вказаний інцидент. В послідуючому від односельчан їй стало відомо, що у ОСОБА_10 в цей день була скоєна крадіжка грошей, також від односельців вона не чула, що в цей день в селі перебували особи циганської національності, в тому числі на вулиці по якій проживає ОСОБА_10 .
Об`єктивно вина ОСОБА_9 підтверджується протоколом огляду місця події та фото-таблицями до нього від 30.01.2017 року яким встановлено місце вчинення злочину (т.2 а.п. 7-11); протоколом огляду місця події та фото-таблицями до нього від 30.01.2017 року у якому зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 2500 грн., викрадених у ОСОБА_10 (т.2 а.п. 15-21) та іншими матеріалами кримінального провадження.
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 67 від 08.02.2017 року ОСОБА_9 на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв органічний розлад особистості не уточненого генезу з вираженими змінами. ОСОБА_14 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. ОСОБА_9 в даний час страждає психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості неуточненого ґенезу з вираженими змінами, внаслідок цього не усвідомлює значення своїх дій на те може керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталіції до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до цсихіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування в примусовому порядку.
Пунктом З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.
Доводи захисника ОСОБА_8 про можливість вчинення злочину іншими особами спростовується показаннями потерпілої та свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, а також розцінюється колегією суддів як намагання уникнути кримінальної відповідальності.
Судом обґрунтовано на підставі досліджених та перевірених доказів, а також висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №67 від 08 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_9 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу ОСОБА_9 та дав належну оцінку матеріалам кримінального првадження, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Обставин, які б були безумовною підставною для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Летичівського районного суду від 27 квітня 2017 року про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2