Справа № 520/4423/17
Провадження № 1-кс/520/899/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000006 від 30.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.04.2017 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2015 року Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з вбудованим гаражем за адресою: АДРЕСА_1 за №ОД 09.

Також встановлено, що проектна документація розроблялась приватним підприємством «А-2» на підставі містобудівних умов та обмежень виданих Управлінням архітектури та містобудування ОМР № 234від 05.11.2014 з наступними показниками: загальна площа будинку складає 1564,3 кв.м., у т.ч. житлова 295,1 кв.м., загальна площа забудови 379 кв.м., поверховість будинку 4 поверхи з підпіллям та вбудованим гаражем.

У вересні 2016 року Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за № ОД 93, який належить до І-ІІІ категорії складності щодо будівництва житлового будинку з будованим гаражем, загальною площею 1694,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того згідно відомостей Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок загальною площею 1694,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 11.10.2016 зареєстровано право власності за ОСОБА_4 .

Проте, згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради встановлено, що 13.02.2017 Управлінням було ініційовано комісійне обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено відповідний акт обстеження містобудування, в якому зафіксовано факт проведення будівельних робіт з будівництва багатоповерхового будинку.

Також, у листі від 13.02.2017 Управлінням було повідомлено, що відповідальними працівниками починаючи з 01.02.201 7 здійснювались неодноразові виїзди за адресою: АДРЕСА_1 , однак потрапити на об`єкт будівництва не представляється можливим, оскільки власник об`єкту будівництва або його представники відсутні та систематично ухиляються від явки працівників у зв`язку з чим на адресу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області неодноразово направлялись листи щодо сприяння та забезпечення присутності забудовника або його представника.

Крім того з`ясовано, що за ОСОБА_5 була зареєстрована земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 за кадастровим номером №:24:008:0067, площею 0,0536 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

20.02.2017 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером №:24:008:0067, площею 0,0536 га була відчужена на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6 , який є власником по теперішній час.

Також у лютому поточного року за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та на житлові квартири та нежилі приміщення у ньому.

11.03.2017 прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 без потрапляння на територію будинку та земельної ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_6 .

В ході проведення огляду встановлено, що на об`єкті проводяться будівельні роботи, добудовано 6 поверх, що свідчить про відхилення від вихідних даних зазначених у вказаних містобудівних умовах та обмеженнях виданих Управлінням архітектури та містобудування ОМР № 234 від 05.11.2014, також на об`єкті будівництва на момент огляду працював будівельних кран.

Прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що наявні достатні підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно є предметом злочину, а тому з метою відшкодування можливої, завданої внаслідок кримінального правопорушення, є необхідність в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Вказане клопотання прокурор просить розглянути без власника майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з клопотання прокурора, арешт майна слід накласти з метою забезпечення подальшого відшкодування можливої шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, як зазначає прокурор у своєму клопотанні, згідно вимог ч. 4 ст. 170 КПК України, арешт майна, з метою забезпечення відшкодування можливої шкоди накладається на майно особи, яка володіє відповідним процесуальним статусом за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову. Попри це, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо наявності підозрюваного або іншої особи з відповідним процесуальним статусом, на майно якої може бути накладено арешт майна, а також наявності цивільного позову в рамках кримінального провадження. В частині клопотання прокурора про розгляд клопотання про арешт майна за відсутності власника майна, прокурор жодним чином не обгрунтовує ризики можливого знищення майна та таким чином необхідності розгляду клопотання за його відсутності.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000006 від 30.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1