Справа № 567/521/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000129 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Грозів Острозького району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 28.07.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 год. громадських робіт, 04.02.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком один рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:
15 березня 2016 року о 14 год. 26 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в торговому приміщення магазину "Смарті" ТОВ "Українські торгівельні мережі", що в м. Острог Рівненської області по пр.. Незалежності, 20-а, підійшов до полиці, де виставлені для продажу алкогольні напої, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав з полиці пляшку коньяку "Ужгородський 6* Тиса" об`ємом 0,5 л., вартістю 324 грн. 49 коп., сховав її під своїм одягом, вважаючи, що робить це непомітно, пройшов через касу, не сплативши за даний товар та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України винним себе визнав повністю.

При цьому він показав, що 15 березня 2016 року вирішив піти до магазину "Смарті", який знаходиться в м.Острог по пр-ту Незалежності, 20 а по продукти харчування. Коли перебував всередині торгівельного залу, то пішов до горілчаного відділу, звідки вирішив вкрасти пляшку коньяку, він взяв з полиці пляшку коньяку марки "Ужгородський 6* Тиса" об`ємом 0,5 л. та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, сховав вказану пляшку коньяку під куртку, в яку був одягнений у внутрішню кишеню. Коли виходив з магазину, то на касі розрахувався лише за інший товар, який вибрав раніше, а за пляшку коньяку не розраховувався та в подальшому вжив даний продукт.

Зазначив, що через декілька днів він знову пішов до магазину "Смарті", де до нього підійшла адміністратор магазину, повідомила, що камери спостереження зафіксували те, що він викрав пляшку коньяку та запропонувала повернути кошти за викрадений коньяк у десятикратному розмірі. Він пообіцяв розрахуватися за викрадений товар протягом одного місяця та як гарантію цього залишив їм свій паспорт, однак коштів у магазин "Смарті" не повернув та збитків не відшкодував.

Йому було відомо про те, що звільнений від відбування покарання зі встановленням іспитового терміну за попереднім вироком суду, однак про наслідки своїх дій він не думав.

Зазначає, що у вчиненому розкаюється, обіцяє подібного не вчиняти.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття ОСОБА_5 . В той же час, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.

Відповідно до ст.. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З довідки про судимості та вироку Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 було засуджено Острозьким районним судом 28.07.2015 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт і зазначене покарання ним відбуто 13.10.2015 року.

Водночас з вироку Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 було засуджено Острозьким районним судом за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, вчинений ОСОБА_5 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Острозького районного суду від 04.02.2016 року.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України. Частиною другою ст. 75 КК України визначено, що суд за наявності передбачених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, суд розцінює дії ОСОБА_5 як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України та вважає за неможливе призначити покарання у виді штрафу, яке виконувати самостійно, як пропонує сторона захисту.

При цьому, суд бере до уваги і те, що ОСОБА_5 за невеликий проміжок часу вчинив три умисні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання поважати закон та вважає за необхідне обрати покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки інше, більш м`яке покарання не забезпечать виправлення й перевиховання обвинуваченого. Саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків з застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

При цьому, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом повного приєднання покарання за попереднім вироком.

Вирішуючи питання заявленого ТОВ "Українські торгівельні мережі" цивільного позову суд виходить з наступного.

ТОВ "Українські торгівельні мережі" звернулось з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить стягнути на свою користь 324 грн. 49 коп. на відшкодування матеріальних збитків завданих злочином.

Посилається на те, що своїми діями ОСОБА_5 спричинив йому матеріальну шкоду, оскільки збитки, заподіяні злочином, на даний час не відшкодовані.

ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав повністю.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав, просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2016 року о 14 год. 26 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в торговому приміщення магазину "Смарті" ТОВ "Українські торгівельні мережі", що в м. Острог Рівненської області по пр-ту Незалежності, 20-а, підійшов до полиці, де виставлені для продажу алкогольні напої, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав з полиці пляшку коньяку "Ужгородський 6* Тиса" об`ємом 0,5 л., вартістю 324 грн. 49 коп., сховав її під своїм одягом, вважаючи, що робить це непомітно, пройшов через касу, не сплативши за даний товар та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ТОВ "Українські торгівельні мережі" майнової шкоди на суму 324 грн. 49 коп., яка на даний час не відшкодована.

Відповідно до прибуткової накладної №Я0220240 від 24.06.2015 року та інвентаризаційного опису вбачається, що вартість пляшки коньяку "Ужгородський 6* Тиса" об`ємом 0,5 л., викраденої в ТОВ "Українські торгівельні мережі" становила 324 грн. 49 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що викраденням коньяку ОСОБА_5 заподіяв майнової шкоди для ТОВ "Українські торгівельні мережі", то з обвинуваченого на користь позивача слід стягнути 324 грн. 49 коп. на відшкодування заподіяної шкоди.

Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2016 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, шляхом повного приєднання покарання за попереднім вироком у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Позов ТОВ "Українські торгівельні мережі" до ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українські торгівельні мережі" 324 грн. 49 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Речовий доказ у справі оптичний диск з відеозаписом зберігати при кримінальному провадженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1