АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/452/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.4 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, працюючого президентом благодійного фонду «Небесне сузір`я Айдар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст.129, ч. 1 ст. 408 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 125 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвала обґрунтована тим, що обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст. 291 КПК України, а саме: відсутні відомості про кожного потерпілого та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України не конкретизовано мотив та мету вчинення ним цього злочину, час, місце та інші обставини попередньої організованості у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів у складі організованої злочинної групи, що свідчить про неконкретність обвинувачення, наявність суперечливостей викладу формулювання обвинувачення за ч.4 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_7 , та правової кваліфікації за даним кримінальним правопорушенням, оскільки у обвинуваченні констатовано факт вчинення злочину у складі банди, а в правовій кваліфікації про вчинення злочину організованою злочинною групою. Таким чином формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_12 є не конкретним та не зрозумілим.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що вимоги ст. 291 КПК України органом досудового розслідування та прокурором виконано в повному обсязі, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК.

Твердження суду про відсутність у формулюванні обвинувачення стосовно ОСОБА_7 відомостей про час, місце та інші обставини попередньої організованості у стійке об`єднання для вчинення злочинів у складі організованої злочинної групи не відповідає змісту обвинувального акту, є неправильним. Так, апелянт вказує, що в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_13 за ст. 257 КК України, наявне обвинувачення та чітко вказано про час, місце та обставини попередньої зорганізованості обвинувачених у стійке об`єднання для вчинення злочинів та відповідно роль у ньому ОСОБА_7 .

Крім того, апелянт вказує, що мотивом вчинення злочину ОСОБА_7 передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, є насильницьке примушування волонтерів співпрацювати виключно з благодійним фондом «Небесне сузір`я «Айдар», з метою заволодіння майном, зібраного волонтерами. Таким чином, в обвинувальному акті наявне обвинувачення за ч.4 ст. 187 КК України щодо мотиву дій ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує, що бандою необхідно визнавати озброєну організовану групу або злочинну організацію. Таким чином, банда є однією із форм організованої злочинної групи, яка відрізняється лише наявністю у її членів вогнепальної зброї. Таким чином, твердження суду про те, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація за епізодом злочинної діяльності ОСОБА_7 передбаченої ст. 187 КК України, не відповідає вимогам закону, є хибними.

Крім цього, прокурор вказує, що судом зазначено про неконкретність обвинувачення стосовно ОСОБА_12 , однак жодних обґрунтувань з цього приводу в ухвалі не зазначено, а відомості про кожного потерпілого та розмір шкоди завданої кримінальними правопорушенням містяться на аркуші №45 обвинувального акту.

Обвинувачені та потерпілі в судове засідання на з`явилися, що відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, захисників, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки він не містить формулювання обвинувачення відповідно до закону і з таким висновком погоджується колегія суддів.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК Україниобвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК Українивизначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що в обвинувальному акті наявне формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 за ст. 257 КК України, а саме подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб/, на які послався суд першої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акту, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, на підставі ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п.2 ч.3 ст.374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, з урахуванням ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому колегія суддів враховує, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Крім того, з доводами прокурора про те, що відомості про потерпілого та розмір шкоди завданої кримінальними правопорушенням містяться на аркуші №45 обвинувального акту, колегія суддів також не погоджується з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого /прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство/.

В той же час вказані вимоги слідчим під час складання обвинувального акту не дотримані, та в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілих, при цьому вказано лише прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, та адреса проживання.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи прокурора в апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002636 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 129, ч. 1 ст. 408 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору, - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4