н/п 1-кс/640/9705/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
представника ПП «НП-Трейдинг» - ОСОБА_4 ,
директораПП «НП-Трейдинг» - ОСОБА_5 ,
«Українська залізниця» - ОСОБА_6 ,
13.12.2016 до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , у якому просив:
3) Місцем зберігання залізничних цистерн №№ 51295640, 51380145, 51522720, 51535896, 51560399, 51604916, 51632396, 51638591, 51638658, 51715738, 51720324, 51735009, 51743128, 51797827, 54663158, 54664933, 57935025, 57969024, 58146986 з паливом „Паливо дизельне Євро міжсезонне, сорт F у кількості - 1 113 674 кг. визначити станцію «Харків сортувальний».
Слідчий вказав, що службові особи пов`язаних структур ТОВ «Нафтопродукт Трейдинг» та ПП «НП Трейдинг», з метою ухилення від сплати податків та мита до державного бюджету України застосовують схему оформлення зовнішньоекономічних імпортних контрактів із контрагентом зареєстрованим у країнах із пільговим режимом оподаткування (Кіпр, Великобританія), що надає змогу фіктивно занижувати митну вартість імпортованого товару.
14.11.2016 Енергетичною митницею ДФС України оформлено МД № 903060000/2016/012284 на імпорт товару - „Паливо дизельне Євро міжсезонне, сорт F. Залізничні цистерни №№ 51295640, 51318186, 51380145, 51522720, 51535896, 51560399, 51604916, 51617207, 51632396, 51638591, 51638658, 51664621, 51715738, 51720324, 51735009, 51743128, 51745834, 51797827, 54663158, 54664933, 57935025, 57969024, 58146986 на теперішній час знаходяться на залізничній станції «Харків сортувальний» (мп «Куп`янськ енергетичний»).
16-17.11.2016 проведено огляд місця події на станції «Харків сортувальний» (мп «Куп`янськ енергетичний») з залученням відповідних спеціалістів. За результатом огляду місця події вилучені 19 цистерн: №№ 51295640, 51380145, 51522720, 51535896, 51560399, 51604916, 51632396, 51638591, 51638658, 51715738, 51720324, 51735009, 51743128, 51797827, 54663158, 54664933, 57935025, 57969024, 58146986 з рідиною що за зовнішніми ознаками відноситься до дизельного пального та згідно МД № 903060000/2016/012284 є „Паливо дизельне Євро міжсезонне, сорт F. Кількість палива складає - 1 113 674 кг.
17.11.2016 слідчим винесено постанову про визнання 19 цистерн: №№ 51295640, 51380145, 51522720, 51535896, 51560399, 51604916, 51632396, 51638591, 51638658, 51715738, 51720324, 51735009, 51743128, 51797827, 54663158, 54664933, 57935025, 57969024, 58146986 з рідиною що за зовнішніми ознаками відноситься до дизельного пального та згідно МД № 903060000/2016/012284 є „Паливо дизельне Євро міжсезонне, сорт F, кількістю 1 113 674 кг. речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
18.11.2016 слідчим направлено клопотання до Київського районного суду м. Харкова про арешт майна вилученого 16-17 листопада 2016 р. 22 листопада 2016 року слідчим суддею винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків та встановлено строк у 72 години.
26.11.2016 до Київського районного суду м. Харкова, слідчим, за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, після усунення недоліків, відповідно до ухвали слідчого судді від 22.11.2016, направлено клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 16-17.11.2016.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2016, яка отримана прокурором 05.12.2016 о 09 год. 15 хв., клопотання слідчого про накладення арешту на майно від 25 листопада 2016, погоджене із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, повторно повернуте прокурору для усунення недоліків та встановлено строк у 72 години.
Слідчий вказав, що предмети, вилучені за результатом проведення огляду місця події, відповідають критеріям статті 98 КПК України, та свідчать про причетність посадових осіб ТОВ «Нафтопродукт Трейдинг» та ПП «НП-Трейдинг» до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ст. 258-5 КК України, а тому можна дійти висновку, що вказані предмети та грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК на вилучені предмети та грошові кошти необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.
Слідчий також вказав, що зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Представники ПП «НП-Трейдінг» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність обставин, які б підтверджували необхідність арешту майна. Зазначили, що кримінальне провадження відкрито за ст.258-5 КК України фінансування тероризму, проте до клопотання слідчим не надано даних про те, що вилучені цистерни стосуються вказаного кримінального провадження. Також вважали неправомірним огляд цистерн на відібрання експертних зразків для проведення експертизи, оскільки даних про необхідність проведення невідкладних слідчих дій чи ухвали слідчого судді про надання дозволу на їх огляд, матеріали клопотання не містять. Також вважали, що були порушені строки звернення до суду з клопотанням.
Представник ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що ПАТ «Українська залізниця» надає послуги з перевезення вантажу та не є власником майна, на яке слідчий просить накласти арешт, а тому просила ухвалити рішення на розсуд суду.
Прокурори відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_8 про місце, день та час розгляду клопотань повідомлені своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились. 14.12.2016 у судовому засіданні слідчим надано заяву прокурора відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_12 , у якій він просив розглядати клопотання про арешт майна без його участі, та задовольнити клопотання у повному обсязі.
Крім того, в судове засідання викликалися ТОВ „БалТрансСервис, „Spacecom AS, які про місце, день та час розгляду клопотання слідчого повідомлялися своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1,2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
В разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з відповідним клопотанням, яке повинно містити конкретні відомості.
Склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 258-5 КК України, передбачає фінансування тероризму, тобто дії, вчинені з метою фінансового або матеріального забезпечення окремого терориста чи терористичної групи (організації), організації, підготовки або вчинення терористичного акту, втягнення у вчинення терористичного акту, публічних закликів до вчинення терористичного акту, сприяння вчиненню терористичного акту, створення терористичної групи (організації).
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
За вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що до суду з клопотанням про проведення огляду в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, слідчий та прокурор не зверталися.
Клопотання про арешт майна направлено до суду поштою 08.12.2016 о 08 год. 49 хв. та надійшло до суду 13.12.2016 о 11 год. 35 хв. (а.с.2).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Даних про необхідність невідкладного проведення огляду та вилучення зазначених у клопотанні залізничних цистерн з вантажем, пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, як це передбачено ч.3 ст.233 КПК України, матеріали клопотання не містять.
Як вбачається зі змісту клопотання, огляд було проведено з дозволу особи, яка не є власником та не має жодних повноважень щодо оглянутого та вилученого майна.
Також слідчим до клопотання не додано жодного доказу причетності юридичних осіб, відомості про яких внесені до ЄРДР, до будь-якої протиправної діяльності, а також не надано жодного доказу, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей.
Крім того, стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, не доведено значення вищевказаних предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1