УХВАЛА
04 квітня 2017 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого старшим викладачем кафедри політології соціально- гуманітарного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара, раніше не судимого, який проживає у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 258 -3 ч.1, 258 ч.3, 258 ч.2, 15 ч.2- 258 ч.2, 263 ч.1 КК Украіни,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, украінця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який проживає у АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 258 -3 ч.1, 258 ч.3, 258 ч.2, 15 ч.2- 258 ч.2, 263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 258 -3 ч.1, 258 ч.3, 258 ч.2, 15 ч.2- 258 ч.2, 263 ч.1 КК України.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінальної справи на даний час не закінчено, складність якого обумовлена великою кількістю його учасників та епізодів, а строк дії обраного щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу закінчується, колегією суддів на розгляд учасників судового засідання поставлено питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор просив суд продовжити підсудному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу на строк до 4-х місяців, посилаючись на тяжкість і особливу тяжкість злочинів, наявність ризиків його ухилення від суду. Потерпілий ОСОБА_6 висловив думку про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на інший, не пов*язаний з триманням під вартою, оскільки на його думку відсутній суспільний інтерес. Захисник підсудного ОСОБА_7 , підсудний ОСОБА_9 , заперечуючи щодо продовження строку тримання під вартою, заявили кожний окремо клопотання про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому посилалися на відсутність доказів обвинувачення, їх недостатність через призму тлумачення сумнівів на користь підсудного, дані про особу підсудного, і те, що ризики, які раніше бралися до уваги, не існують і прокурором не доведені, справа перебуває у суді, підсудні наміру ухилятися від суду не мають, також підсудний тримається під вартою понад розумні строки.
Клопотання захисника ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_9 і потерпілого було підтримано захисником ОСОБА_8 і підсудним ОСОБА_10 .
Заслухавши думку прокурора, підсудних, їх захисників, думку потерпілого ОСОБА_6 , проаналізувавши матеріали кримінальної справи, доводи заявлених клопотань, колегія суддів вважає, що всі вище вказані клопотання захисту про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягають, а строк дії запобіжного заходу доцільно продовжити з таких підстав.
З огляду на стадію судового процесу обґрунтованість пред*явленого обвинувачення дійсно втратила вирішальне значення для розв`язання заявлених клопотань щодо подальшої долі запобіжних заходів, а питання достатності і безспірності доказів винуватості підсудних на що поставлений акцент у клопотаннях про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, вирішується судом лише при ухваленні вироку, на що вже зверталася увага суду.
Натомість, продовжує залишатися достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Висунуте обвинувачення, яке обґрунтовує існування такого ризику, є: зухвалий та відкритий характер групових протиправних дій, які ставлять підсудному у провину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватими. Ці особливості даної кримінальної справи не можуть залишатися поза увагою суду.
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні як тяжких, так й особливо тяжких насильницьких злочинів (ст. 12 КК України), в тому числі й за ст. 258 КК України, що призвели до загибелі людини. За сукупності наведених вище обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені дані про особу ОСОБА_9 , в тому числі і щодо стану його здоров`я, соціальні зв`язки, які колегія суддів оцінює виключно у сукупності з усіма іншими наведеними вище даними, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під варту на 4 місяці, таким чином відмовити в задоволенні клопотань захисника і підсудного, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України (в редакції 1960 р.), можуть на даному етапі забезпечити виконання підсудним процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, бути пропорційними для досягнення вказаної мети застосування запобіжного заходу - допровадження підсудного до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку судового розгляду.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою підсудного ОСОБА_9 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.
Окрім того, Європейській суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 273, 296 КПК України (у ред. 1960 р.), п.1 ст. 5 Конвеції про захист прав і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою і його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, -відмовити.

Продовжити підсудному ОСОБА_9 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на термін до 04 серпня 2017 року, включно.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3