УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/448/17-к

Провадження №1-кс/712/160/17

м. Черкаси 24 січня 2017 року
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , на постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , від 30 грудня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , від 30 грудня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Скаргу мотивував тим, що 30 грудня 2016 року слідчим військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).
З даною постановою ОСОБА_4 , не погоджується та вважає, що вона є передчасною, а тому її слід скасувати.
20 січня 2014 року заяву ОСОБА_4 , про вчинення злочину було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.370 КК України.
Не дивлячись на досить тривалий час проведення досудового розслідування з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст.9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Зокрема, в заяві про вчинення злочину службовими особами УСБУ в Черкаській області, і в поясненнях ОСОБА_4 , надавав слідчому, інформацію про те, що в судовому засіданні, під присягою, ОСОБА_6 суду засвідчив, що працівники СБУ кошти йому надали коли було останнє судове засідання (27 листопада 2012 року), а на запитання де ж вони знаходилися до 7 грудня 2012 року, він відповів, що в нього в барсетці. І це при тому, що згідно протоколів огляду та вручення грошових коштів вони вручалися ОСОБА_6 7 грудня 2012 року. Однак слідчий не перевірив та не встановив, які кошти надавалися ОСОБА_6 працівниками СБУ, та з якою метою, під яке провадження вони видавалися.
Також слідчим не витребувано первинні документи та не перевірено, коли саме видавалися грошові кошти старшому оперуповноваженому в ОВС 1 сектору відділу БКОЗ майору ОСОБА_7 для проведення спеціального слідчого експерименту - контролю за вчиненням злочину, оскільки як з наданої СБУ довідки, так і з його пояснень вбачається, що кошти йому видавалися в період з 25 листопада 2012 року по 7 грудня 2012 року, а з заявою про вчинення злочину ОСОБА_6 звернувся лише 5 грудня 2012 року, що вказує на те, що кошти він отримував до подачі ОСОБА_6 заяви про вчинення злочину, та що й підтверджує пояснення ОСОБА_6 що кошти він отримав від працівників СБУ 27 листопада 2012 року, тобто до подачі ним заяви, та внесення інформації до Реєстру.
Мотивуючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий її обґрунтовує тим, що оперативний працівник СБУ ОСОБА_7 правомірно, відповідно до наданих дозволів отримав 5 грудня 2012 року кошти в сумі 25000 грн., які використав на проведення спеціального слідчого експерименту. Однак ним не враховано тієї обставини, що відповідно до довідки прокуратури Черкаської області постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту була винесена на другий день, а саме 6 грудня 2012 року. Тобто, кошти отримувалися до вказівки прокурора про необхідність проведення спеціального слідчого експерименту, а відсутність протоколу про результати контролю за вчиненням злочину, як того вимагає ч.4 ст. 271 КПК України, як і вищевказаної постанови прокурора, вказує на провокаційний характер дій правників СБУ.
Посилання слідчого в постанові на повідомлення прокуратури Черкаської області щодо того, що постанова про контроль за вчиненням злочину у форму спеціального слідчого експерименту щодо ОСОБА_4 виносилася, але їй присвоєно гриф «Таємно», спростовується як нормами КПК, так і положеннями НАКАЗУ №114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16 листопада 2012 року «Про затвердження Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», які передбачають обов`язкове розсекречення всіх матеріалів, які можуть бути використані в якості доказу в кримінальному провадженні. А постанова про проведення спеціального слідчого експерименту, відповідно до ч.4 ст.246, ч.1 ст.256 КПК є обов`язковим процесуальним рішенням, на підставі якого і проводяться відповідні слідчі дії, та є підтвердженням їх законності.
Крім того, як останньою, так і попередніми ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси, слідчому військової прокуратури були надані вказівки, які процесуальні дії він повинен провести, в тому числі і перевірити наявність постанови про контроль за вчиненням злочину у форму спеціального слідчого експерименту, однак слідчий не вчинив жодних дій для розсекречення та отримання даної постанови, задовільнившись довідкою про те, що постанові присвоєно гриф секретності «Таємно» і вона не розсекречувалась. Хоча в своїх запитах до прокуратури Черкаської області вказує, що постанова запитується на виконання ухвали Соснівського районного суду від 23 червня 2016 року та 21 листопада 2016 року, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, однак передбачену вказаними ухвалами вказівку суду так і не виконав.
Не взяті до уваги та не перевірені і не досліджені слідчим вказані ОСОБА_4 , записи за результатами ОРД, на які він вказував у своїй скарзі, та які підтверджують як інструктування працівниками СБУ ОСОБА_8 як себе вести з записуючими приладами, так і про те, щоб він йшов до судді та «спілкувався» з ним, а також ті записи, де ОСОБА_6 просить ОСОБА_4 , щоб він пішов до судді, та запитав його скільки необхідно заплатити за позитивний результат по його справі.
Не дивлячись на те, що ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси постанови слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 червня 2015 року, від 30 жовтня 2015 року, від 24 травня 2016 року, від 21 листопада 2016 року по даній справі скасовано, та в їх мотивувальних частинах вказано, які дії не були проведені слідчим, він не провів відповідних процесуальних дій для повного та всебічного розслідування справи.
Крім того, слідчим військової прокуратури на підставі п.11 ст.232 КПК України складені рапорти, якими зафіксовано надані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 обставини у кримінальному провадженні. Відповідно до норм ст.232 КПК за результатами опитування, проведеного у режимі відео - або телефонної конференції, слідчий складає рапорт, у якому зазначає дату та час опитування, дані про особу опитуваного, дані про те. яким чином була підтверджена особа опитуваного, ідентифікаційні ознаки засобу зв`язку, що використовувався опитуваним, а також обставини, які були ним повідомлені. Однак, виходячи з вказаних рапортів, незрозуміло, яким чином слідчий підтверджував особу опитуваного, а в рапорті щодо проведення опитування ОСОБА_10 взагалі зазначено, що опитування проведено 11 листопада 2016 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови.
Не дивлячись на те, що ухвалою слідчого судді було передбачено необхідність проведення перевірки заяви ОСОБА_4 , щодо провокації ОСОБА_6 , слідчого МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 наприкінці 2012 року, слідчий не здійснив жодних дій для перевірки цієї інформації, не направив жодного запиту а чи витребував відповідні докази, обмежившись відібранням у ОСОБА_11 заяви, що він відмовляється давати свідчення відносно себе, на підставі ст.63 Конституції України, при цьому не врахувавши, що така відмова можлива лише щодо показів, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення. При цьому не враховано, що ОСОБА_11 давав покази в якості свідка в апеляційному суді Черкаської області при перегляді справи відносно ОСОБА_4 , та засвідчував суду факт підбурення його ОСОБА_8 до отримання протиправної вигоди (хабара) за закриття кримінальної справи відносно нього, в зв`язку з чим його прослуховували, однак в зв`язку з його відмовою від отримання коштів, оперативно-розшукові заходи відносно нього були припинені.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після відновлення досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 не вчинено взагалі жодної слідчої дії, необхідної для розслідування справи.
Відповідно до оскаржуваної постанови весь її зміст ґрунтується на обвинуваченні ОСОБА_4 , хоча, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, а саме справи «Раманаускас проти Литви», рішення від 5 лютого 2008 року, Європейським Судом встановлено, що оскільки матеріали справи містять суперечливі докази щодо дій V.S. та A.Z. до надання дозволу на реалізацію моделі симулювання, непросто встановити, хто був підбурювачем давання та одержання хабара, тобто - хто кого підбурив до давання та одержання хабара.
Також в п.71. вказано рішення зазначено: Суд зауважує, що заявник протягом усього провадження у справі стверджував про підбурювання його до вчинення злочину. Відповідно, органи державної влади та суди повинні були принаймні ретельно перевірити, чи перевищили правоохоронні органи межі, визначені у зв`язку з використанням моделі симулювання (див. п. 14), тобто чи підбурювали вони заявника до вчинення злочину.
Як результат розгляду Європейський Суд зазначив, що: п.73 Усвідомлюючи важливість розслідування злочинів та які з цим виникають труднощі, Суд визнав, що A.Z. та V.S. підбурили заявника до вчинення злочину, за який його було засуджено, і що немає підстав уважати, що він вчинив би його без їхнього втручання. З огляду на таке втручання та використання його результатів у кримінальному процесі судовий розгляд справи щодо заявника не мав ознак справедливості, які він повинен мати за змістом ст. 6 Конвенції.
Також не врахована практика Європейського Суду з прав людини, а саме справу від 4 листопада 2010 р. «Баннікова (Bannikova) проти Російської Федерації» (скарга № 18757/06), в якій Європейський Суд зазначив, що необхідно встановлювати, чи був би злочин вчинений, якби не втрутилися владні органи, а також те, що процедура розгляду скарг повинна бути змагальною, ретельною, всеосяжною й здатною розв`язати питання про провокацію.
Слідчим не з`ясовано, яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин.
ОСОБА_4 вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінальної справи не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилався у скарзі, а тому підлягає скасуванню.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
На підставі викладеного, ОСОБА_4 , просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , доводи викладені в скарзі підтримав, просив суд її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважаючи її безпідставною.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників провадження, вивчивши скаргу та додані до неї документи, приходе до наступного:

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, необхідно з`ясувати чи було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві про скоєння кримінального правопорушення, та чи дійсно в ході досудового розслідування встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст.284 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Судовим розглядом встановлено, що 07.10.2013 року до Черкаської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері надійшло повідомлення ОСОБА_4 з приводу неправомірних дій оперативних працівників Управління Служби безпеки України в Черкаській області при проведенні оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшуковик) дій.
20 січня 2014 року Черкаською прокуратурою з нагляду за додержанням законів відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000001 за фактом провокації хабара службовими добами Управління Служби безпеки України в Черкаській області за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.370 ч.2 КК України та розпочато досудове розслідування.
Органом досудового розслідування, неодноразово приймалися рішення про закриття кримінального провадження №0000001. Але зазначені постанови скасовувалися Соснівським районним судом м. Черкаси.

Так, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2016 року, було задоволено скаргу ОСОБА_4 , а постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_5 , від 31.10.2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 скасовано.
Проте, 30 грудня 2016 року постановою слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , кримінальне провадження №0000001 знову було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, недоліки досудового розслідування зазначені в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2016 року, військовою прокуратурою Черкаського гарнізону, усунуто не було.

З наданих суду матеріалів, не вбачається, що під час досудового розслідування перевірка обставин викладених у заяві ОСОБА_4 , проводилася повно та об`єктивно.

На підставі викладеного, суд приходе до висновку, що постанова слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , від 30 грудня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.110, 303, 305-307, 309, ч.2 ст.376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , на постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , від 30 грудня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, задовольнити.
Постанову слідчого військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , від 30 грудня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000001 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1