Справа № 761/8059/17
Провадження № 1-кс/761/5086/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Дружківки, громадянин України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002742 від 07 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий слідчого відділення № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , 09 березня 2017 року вніс до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим слідством встановлено, що в невстановлений слідством час та місце ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , вступили між собою у злочинну змову направлену на відкрите заволодіння чужим майном групою осіб. З цією метою, вони розробили злочинний план, який полягав у тому, що ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , знаходячись на території мікрорайону «Сирець» неподалік вулиці Тимофія Шамрило, в м. Києві, віднайдуть хлопців та ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_8 , відкрито викрадуть у них цінні речі, зокрема, мобільні телефони, та після чого ОСОБА_9 , забезпечить час для ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , щоб вони могли зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим у подальшому вони розпорядяться на власний розсуд.
Вказує, що 07 березня 2017 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , діючи в групі, відповідно до умов раніше розробленого злочинного плану, прибули за адресою: м. Київ, вул. Тимофія Шамрило, 3, на територію мікрорайону «Сирець», де звернули увагу на раніше невідомих їм ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в цей момент знаходились в приміщенні покинутого басейну «Чайка», за адресою: м. Київ, вул. Тимофія Шамрило, 3, до яких підійшли та почали розмову. Під час розмови ОСОБА_4 поцікавився у ОСОБА_12 , чого він та його друзі тут знаходяться на що ОСОБА_12 , відповів, що вони просто гуляють. Після чого, під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 , звернувся з вимогою видати мобільний телефон до ОСОБА_12 , який, сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, видав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Huawei», чорного кольору, тим самим, відкрито викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_12 .

Зазначає, що ОСОБА_8 , знаходився поряд із ОСОБА_4 біля виходу з другого поверху будівлі покинутого басейну «Чайка» та в цей час за раніше розробленим планом під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, звернувся з вимогою видати мобільний телефон до ОСОБА_10 , який, сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, видав ОСОБА_8 свій мобільний телефон марки «Meizu S3», сірого кольору, тим самим, ОСОБА_8 відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 .

Також, зазначає, що в подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , висловили вимогу відати мобільний телефон при цьому, погрожуючи фізичним насильством, на що ОСОБА_13 відмовився віддавати мобільний телефон та, сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, отримав від ОСОБА_8 , неодноразові удари в область голови та тулуба. Після цього ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та, продовжуючи свої злочинні дії, попросили ОСОБА_9 знаходитись біля виходу та перешкодити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 вийти із будівлі та кликати на допомогу. При цьому ОСОБА_12 , намагаючись вийти, отримав удар ногою в область паху від ОСОБА_9 , тим самим групою осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , відкрито викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu М 3S», сірого кольору, вартістю 3300 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС Україна НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень, та сім картка оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень; мобільний телефон марки «Huawei» модель «Y6», вартістю 3000 гривень, із шкіряним чохлом чорного кольору, вартістю 50 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Dodgee», вартістю 3400 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС Україна НОМЕР_4 , вартістю 25 гривень, а всього ОСОБА_4 , відкрито, поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи у групі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викрав майно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 на загальну суму 9825 гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказує, що 07 березня 2017 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому, зазначає, що вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07 березня 2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_19 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 08 березня 2017 року, де ОСОБА_18 , впізнав ОСОБА_4 , як особу яка відкрито викрала та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2017 року, згідно якого ОСОБА_11 , впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 07 березня 2017 року відкрито викрала мобільний телефон марки «Dodgee», та наніс тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2017 року згідно якого ОСОБА_10 , впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 07 березня 2017 року відкрито викрала мобільний телефон марки «Meizu», та наніс тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 березня 2017 року згідно якого ОСОБА_20 , впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 07 березня 2017 року нанесла тілесні ушкодження. При цьому, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років.
Зауважує, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, оскільки ніде офіційно не працює чи навчається, не має постійного джерела прибутку, не одружений, суспільно корисною працею не займається, що в сукупності свідчить про відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків, та відповідно до п. 6 ст. 67 КК України, вчинив злочин щодо малолітнього, а також вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , малолітніх свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_18 , які надали покази, які вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення, чи інших свідків, які будуть встановленні під час проведення досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, оскільки вважає його обґрунтованим.

Захисник у судовому засіданні заперечував з приводу вказаного клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим. Зауважив на неналежних та недопустимих, на його думку, доказах, наданих стороною обвинувачення. Крім того, зазначив, що, на його думку, сторона обвинувачення не довела існування жодного ризику, встановленого статтею 177 КПК України. Зауважив, що його підзахисний із багатодітної сім`ї, знаходиться на утриманні батьків, неофіційно працює, оскільки приймає участь у матеріальному забезпеченні родини, при цьому жодних намірів у його підзахисного переховуватися від слідства та суду немає. Вважає недоведеним ризик можливого впливу з боку неповнолітнього підозрюваного на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також не доведеним стороною обвинувачення ризик щодо можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. Оскільки його підзахисний усвідомив вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає оправданим для нього такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт у нічний час доби, для надання можливості неповнолітньому підозрюваному в інший час доби приймати участь у матеріальному забезпеченні його родини.

Законний представник та сам підозрюваний підтримали позицію захисника. При цьому законний представник зауважила, що вона покладає на себе відповідальність за належну поведінку сина. Сам неповнолітній підозрюваний зауважив, що зі свого боку він гарантує, що подібне з його боку не повториться і, що він знаходився під впливом спиртного та своїх друзів. Також зауважив, що він боїться самотності, тому не бажає потрапляти до слідчого ізолятора.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, неповнолітнього підозрюваного, законного представника, вивчивши доводи клопотання сторони обвинувачення та доводи сторони захисту, дослідивши долучені до клопотання матеріали, вважаю клопотання обвинувачення таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 07 березня 2017 року неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України. При цьому, як вбачається з формулювання підозри, останній вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб. Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкий злочин. Такі обставини, на думку слідчого судді, свідчать про наявність ризику, що перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виходячи із санкції статті, яка передбачає покарання за вчинення зазначеного злочину. Крім того, приймається до уваги та обставина, що у кримінальному провадженні є ризик перешкоджати встановленню істини у справі, зокрема шляхом незаконного впливу на малолітніх свідків та потерпілих, а також приймаючи до уваги обставини встановлені органом досудового розслідування, на думку слідчого судді, також не є виключним вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом враховано також стан здоров`я неповнолітньої особи, оскільки будь-яких доказів, які б перешкоджали застосувати вказану міру запобіжного заходу, стороною захисту не надано.
При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, з метою запобігти спробам неповнолітнього підозрюваного ухилитись від органу досудового розслідування та суду, можливого продовження кримінально караної діяльності та перешкоджанню встановленню істини у справі шляхом незаконного впливу на малолітніх свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, вважаю необхідним застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки в силу встановлених у судовому засіданні обставин, на даний час для неповнолітнього підозрюваного такий вид запобіжного заходу є оправданим.

При цьому, в силу пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, вважаю за можливе питання щодо визначення розміру застави не вирішувати.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 484, 487, 492, 493 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з моменту затримання неповнолітнього підозрюваного, тобто до 17 години 00 хвилин 05 травня 2017 року, включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, законним представником, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ :