Провадження № 11-сс/795/62/2017 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 14год. 30хв. 27 березня 2017 року без визначення розміру застави.

Слідчий суддя зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є недостатнім, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду, підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Послався на безпідставність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вказав на свою непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтоване та безпідставне застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження слідує, що 26 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

28 січня 2017 року, о 17 год. 20 хв., ОСОБА_9 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про що йому було письмово повідомлено 29 січня 2017 року.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Відтак, доводи підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри є безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, який ніде не зареєстрований, постійного місця проживання та роботи немає, раніше неодноразово судимий, вчинив вказане кримінальне правопорушення в період не знятої та непогашеної судимості; усвідомлюючи міру покарання, що загрожує йому у разі доведення його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких підстав, слідчим суддею, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначений розмір застави.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4