справа №176/147/17
провадження №1-кп/176/47/17
ВИРОК
Іменем України
29 травня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , із середньо-спеціальною освітою, безробітного, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2016 року за №0000624, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить йому, рухаючись при цьому зі швидкістю близько 40 км/год. у місті Жовті Води Дніпропетровської області по проїзній частині вулиці Бульвар Свободи, в напрямку вулиці Гагаріна.

Під час руху на зазначеній ділянці вулиці, ОСОБА_4 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, при необмеженій оглядовості та видимості, не вибрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з безпечного керування автомобілем, внаслідок вживання алкогольних напоїв, що знижувало швидкість реакції та уваги, будучи неуважним до дорожньої обстановки. При цьому, під час руху по проїзній частині вулиці Бульвар Свободи в місті Жовті Води Дніпропетровської області, завчасно не помітив, хоча об`єктивно спроможний був виявити, велосипедиста ОСОБА_8 , що рухалась на велосипеді «Славутич Ardis» у попутному напрямку, на відстані 1 метру від правого краю проїзної частини.

У результаті особистої неуважності, обвинувачений з моменту виявлення перешкоди для руху, а саме велосипеда «Славутич Ardis» під керуванням ОСОБА_8 , здійснив екстрене гальмування та прийняв міри для об`їзду, але враховуючи невелику відстань до рухомого велосипедиста, напроти будинку АДРЕСА_2 , допустив наїзд передньою правою частиною, керованого ним автомобіля, на заднє колесо вказаного велосипеду.

Зазначеними діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а» та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.9 «а» «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

При цьому, порушення саме п. 12.3 Правил дорожнього руху України обвинуваченим знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди

Невиконання вказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з садном продовгуватої форми та значним набряком м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці голови в центрі, крововиливом на м`яких покровах голови з внутрішньої поверхні на рівні тім`яної ділянки голови в центрі, масивного субдурального крововиливу на рівні тім`яної ділянки лівої півкулі головного мозку з плівко подібними накладеннями кров`яних згортків навколо даного крововиливу, дрібними округлої форми крововиливами в сирій речовині головного мозку тім`яної ділянки лівої півкулі, незначного плівко подібного вигляду накладень кров`яних згортків під м`якими мозковими оболонками тім`яної ділянки лівої півкулі, дрібних плямистого характеру крововиливів у речовині хробака мозочку, довгастому мозку та ділянці Варолієвого мосту, плівко подібних накладень у вигляді згортків крові на мозочковому наметі та під мозочковим наметом, щілиноподібного перелому кісток склепіння черепу в тім`яній ділянці голови зліва, променеподібних розгалужень перелому у вигляді двох променів в потиличній ділянці голови зліва, в центрі та дещо справа що йдуть через потиличну ділянку вниз на кістки основи черепу та сліпо закінчується в ділянці великого потиличного отвору, крововиливу на слизовій поверхні нижньої губи справа, поверхневих саднець лінійної форми уривчастого характеру розташованих на шкірі в ділянці лівого плечового суглобу в поперековій ділянці зліва, в середній третині лівого стегна по задньо-зовнішній поверхні, які могли виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою жорсткою поверхнею в ділянці контакту з великою силою (великою швидкістю дії) не виключено при співударянні з такими, тобто внаслідок відповідних фаз спричинених тілесних ушкоджень при ДТП (падіння на капот, співударяння тіла з жорсткими конструкціями кузова автомобіля, падіння на тверде дорожнє покриття та подальше ковзання по дорожньому покриттю), що в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм як небезпечні для життя.

При цьому, 09 серпня 2016 року, близько 19 години 30 хвилин, напроти будинку АДРЕСА_2 , через невеликий проміжок часу після спричинення їй тілесних ушкоджень, що визначається хвилинами, настала смерть ОСОБА_8 від закритої черепно-мозкової травми: травматичного субдурального крововиливу, що призвело до дислокації стовбурних структур головного мозку, здавлення речовини головного мозку та вдавлення стовбурних структур у великий потиличний отвір за рахунок наростання субдурального крововиливу на рівні тім`яної ділянки лівої півкулі головного мозку.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю та розкаявся, попросив вибачення у потерпілого. При цьому показав, що дійсно 09 вересня 2016 року після 19 години він керував власним транспортним засобом марки «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Бульвар Свободи, що у місті Жовті Води Дніпропетровської області, зі сторони вулиці Хмельницького, у бік магазину «21». Неподалік школи №5 проїхав «лежачого поліцейського», зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. При цьому, він не бачив ні пішоходів, ні велосипедистів. За декілька метрів відчув удар від зіткнення. Після зіткнення він направив автомобіль ліворіч, приблизно 2 метри ще рухався та зупинив транспортний засіб. Вийшовши з автомобіля побачив застряглий у бампері керованого ним транспортного засобу велосипед, поряд, біля правого бордюру, лежала жінка. Крім того, обвинувачений показав, що напередодні дня, коли сталося ДТП, він вживав алкогольні напої, при цьому зазначив, що саме в день ДТП він не вживав спиртні напої та не відчував сп`яніння. Також вказав, що на теперішній час він, в рахунок завданої шкоди, виплатив потерпілому 15000 гривень.
Щодо цивільного позову, заявленого потерпілим, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , визнали його частково.
Так, сторона захисту вказала на те, що не заперечує у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у рорзмірі, якому потерпілий фактично поніс витрати на поховання померлої матері ОСОБА_8 , що підтверджена копіями замовлень-рахунків, договорів-замовлень, товарних чеків та квитанцій. При цьому, зазначили на тому що виготовлення нагробного пам`ятника на могилу померлої коштує 65579 гривень, як і зазначено в товарному чеку. Однак, потерпілим сплачено в рахунок його виготовлення лише 10000 гривень, що підтверджується надою останнім розпискою. Одночасно, зазначено що в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, обвинуваченим вже добровільно сплачено потерпілому 15000 гривень.
У задоволені позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 в частинні стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 500000 гривень просять відмовити у повному обсязі, оскільки з даною вимогою потерпілий мав звертатися до ПрАТ «СК «Провідна», де застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 .
При цьому обвинувачений неодноразово зазначав на засудженні своїх дій, щирому каятті, визнанні провини.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину підтверджується також показами свідка, потерпілого.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що 08 або 09 серпня 2016 року, приблизно о 18-19 годині (більш точного часу зазначити неможе), він знаходився біля відділення «Нової пошти», розташованого по вулиці Бульвар Свободи у місті Жовті Води Дніпропетровської області. Сідаючи до транспортного засобу на якому прибув за вказаною адресою, побачив жінку, котра керувала велосипедом, рухаючись даною вулицею у бік магазину «21». У попутному їй напрямку на відстані приблизно 1 метр, рухався автомобіль сріблястого кольору, марки «ВАЗ-21703», зі швидкістю приблизно 50 км/год. Свідок зазначив, що він завів власний транспортний засіб і перед тим, як здійснити рух, для впевненості у безпечності своїх дій, подивився у дзеркало заднього огляду. Обернувшись, і подивившись вперед, побачив, що вказаний автомобіль марки «ВАЗ-21703» зупинився, при цьому велосипед, що рухався попереду нього, застряг у капоті транспортного засобу, а жінка, яка ним керувала, лежала у кюветі. Відразу ж він (свідок) підбіг до жінки, із автомобіля марки «ВАЗ-21703» також зразу вийшов обвинувачений і також підбіг до жінки. ОСОБА_4 не чинив жодних спроб покинути місце ДТП і перебував у шоковому стані. Також свідок зазначив, що не відчував від останнього запаху алкоголю і в його діях не помітив ознак алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що померла ОСОБА_8 являється його матір`ю. 09 серпня 2016 року на його мобільний телефон подзвонила бабуся і запитала чи знає він місце перебування матері та попросила зателефонувати останній. Після цього він неодноразово здійснював телефонні дзвінки на мобільний телефон ОСОБА_8 однак, відповіді не було. За деякий час він повторно зателефонував і йому повідомили, що сталося ДТП за участі останньої. Приїхавши за вказаним йому місцем ДТП, побачив лежачу біля бордюру матір, яка знаходилась у нерухомому стані, поряд стояв автомобіль сріблястого кольору марки «ВАЗ-21703», переднє колесо якого було білим, а на бампері пошкодження - вм`ятина від колеса велосипеда. Потерпілий зазначив, що його мати не страждала на захворювання, що знижують увагу та заважали б їй керувати велосипедом, і вона постійно рухалась саме керуючи власним велосипедом «Славутич Ardis», при цьму ніколи не порушувала Правил дорожнього руху. Велосипед, яким керувала остання, перебував в справному стані, і він особисто, за необхідності, його ремонтував.
Свої позовні вимоги потерпілий підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він поніс витрати на поховання матері та на проведення слідчих дій у розмірі 85015 гривень 53 копійки, на підтвердження чого надав квитанції та рахунки, чеки. При цьому підтвердив твердження сторони захисту, що обвинуваченим відшкодовано йому 15000 гривень. Також ОСОБА_7 зазначив, що з метою виготовлення нагробного пам`ятника ним сплачено лише 10000 гривень із зазначених у товарному чеку 65579 гривен. Крім того вказав, що смерть матері спричинила йому душевні страждання, що відчуває і наразі, а тому вважає, що справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди являється сума 500000 гривень. Також вважав за необхідне призначення обвинуваченому покарання лише у виді позбавлення волі.
Окрім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 серпня 2016 року зі схемою до нього та фототаблицею, де зазначено, що за участі понятих та у присутності ОСОБА_4 з 23 години до 23 години 55 хвилин проведено огляд. Місцем проведення є вулиця Бульвар Свободи міста Жовті води, орієнтири для вимірів перехрестя, будинок № 21, вид події наїзд на велосипедиста. При цьому зазначені пошкодження транспортного засобу марки «ВАЗ-21703» та велосипеду «Славутич Ardis», також зазначено, що на передньому правому колесі автомобіля наявні сліди побілки від бардюру /а.с.п. 103-111/;
- протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , проведеного у присутності понятих, спеціаліста П`ятихатського відділення бюро СМЧ ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 09 серпня 2016 року на проїзджій частині вулиці Бульвар Свободи, місто Жовті Води, напроти кута будинку № 21, де зазначено положення трупу, наявні тілесні ушкодження, а також план-схема розташування тілесних ушкоджень на трупі /а.с.п. 112-116/;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2056 від 10 серпня 2016 року складеного о 03 годині 15 хвилин, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння /а.с.п.118/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 вересня 2016 року за участю захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який у присутності понятих, показав у місті Жовті Води по вулиці Бульвар Свободи в якому положенні знаходився керований ним транспортний засіб марки «ВАЗ-21703» до зіткнення із велосипедом. При цьому, вказав що взагалі не бачив жінку на велосипеді, напрямок руху не міняв до того часу як не відчув удару і не надавив на гальма. Після цього побачив веловипед. Додана фототаблиця /а.с.п. 129-134/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 вересня 2016 року за участю свідка ОСОБА_12 , який у присутності понятих, показав у місті Жовті Води по вулиці Бульвар Свободи, де він бачив велосипедиста та автомобіль марки «ВАЗ-21703» 9 серпня 2016 року, за фактом ДТП. Останній зазначив, що ні автомобіль ні велосипед напрямку руху не міняли, доки знаходились у полі його зору. Потім він водволікся і в цей момент відбувся наїзд на велосипедиста. Також додано схему та фототаблицю /а.с.п. 123-128, 129-134/;
- актом обстеження місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 09 серпня 2016 року о 19 годині 20 хвилин по бульвару Свободи в місті Жовті Води Дніпропетровської області, згідно якого причиною ДТП стало те, що водій автомобіля «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України /а.к.п. 135-136/;
- висновком експерта №113 «Е», із якого вбачається, що смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 через невеликий проміжок часу після спричинення їй тілесних ушкоджень, виниклих від одноразової дії, тобто внаслідок ДТП, а саме від закритої черепно-мозкової травми: травматичного субдурального крововиливу, що призвело до дислокації стовбурових структур головного мозку, здавлення речовини головного мозку та вдавлення стовбурових структур у великий потиличний отвір за рахунок наростання субдурального крововиливу на рівні тім`яної ділянки лівої півкулі головного мозку /а.с.п. 137-139/;
- актом судово-медичного дослідження №113, із якого також вбачається, що смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 через невеликий проміжок часу після спричинення їй тілесних ушкоджень, виниклих від одноразової дії, тобто внаслідок ДТП, а саме від закритої черепно-мозкової травми: травматичного субдурального крововиливу, що призвело до дислокації стовбурових структур головного мозку, здавлення речовини головного мозку та вдавлення стовбурових структур у великий потиличний отвір за рахунок наростання субдурального крововиливу на рівні тім`яної ділянки лівої півкулі головного мозку /а.с.п. 140-145/;
- довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 113, що видається для поховання, з якої вбачається також, що причиною смерті ОСОБА_8 09 серпня 2016 року стала закрита черепно-мозкова травма: травматичний субдуральний крововилив /а.с.п. 146/;
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Жовті Води Дніпропетровської області /а.к.п. 147/;
- висновком експерта №5/10.2-755 від 24 жовтня 2016 року, із якого вбачається, що рульове керування та робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , на момент огляду та на момент ДТП перебували в працездатному стані /а.с.п. 149-156/
- висновком експерта №5/10.2-903 від 31 жовтня 2016 року, із якого вбачається, що дії водія автомобіля «ВАЗ-21703» ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП, в свою чергу, в діях ОСОБА_8 не виявлено порушень Правил дорожнього руху України /а.к.п. 158-160/;
- висновком експерта №5/10.2-752 від 31 жовтня 2016 року, із якого вбачається, що місце зіткнення автомобіля «ВАЗ-21703» та велосипеда «Славутич Ardis» в повздовжньому напрямку розташоване на правій смузі проїзної частини дороги на деякій відстані перед слідом ковзання покришки велосипеда за напрямком руху в бік вулиці Гагаріна /а.к.п. 162-167/;
- постановами від 10 серпня 2016 року та 19 серпня 2016 року, якими визнано речовими доказами автомобіль марки "ВАЗ 21703", державний номер НОМЕР_2 та велосипед "Славутич Ardis" і передано на зберігання на спецмайданчик Жовтоводського ВП /а.с.п. 119, 120/.
Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає належними та допустимими.
Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, оцінивши наведені докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та особу обвинуваченого, що за місцем проживання виключно позитивно характеризується, є безробітнім, одружений, на утриманні має дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався /а.с.п. 168-170, 171-172, 176, 177, 179, 180/.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в результаті проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 даний орган вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений щиро розкаюється, реально усвідомлює наслідки вчиненого ним правопорушення, закодувався від вживання речовин, які спричиняють сп`яніння, відшкодовує та в майбутньому має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Обставинами, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання вини, щире каяття.

Обставиною, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно, як пом`якшуючу вину ОСОБА_4 обставину, суд враховує те, що останній на теперішній час, за власної ініціативи, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_7 завдані кримінальним правопорушенням збитки в розмірі 15000 гривень. Дана обставина свідчить про те, що обвинувачений розуміє протиправність вчиненого ним діяння та намагається стати на шлях виправлення.

Водночас, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, в цілому обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд все же вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. При цьому, можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Крім того, з урахуванням того, що обвинувачений має право керування транспортними засобами, що підтверджується посвідченням водія серії НОМЕР_4 , суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , така міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з моменту затримання.

Судові витрати на залучення експертів у розмірі 3166 гривень 56 копійок слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає доцільним:

- автомобіль «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , залишити у власності останнього;

- велосипед «Славутич Ardis», що переданий на зберігання на спеціальний майданчик Жовтоводського ВП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненою злочином суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Із наданих потерпілим ОСОБА_7 копій документів, суд вбачає, що витрати останнього на поховання померлої в результаті ДТП матері ОСОБА_8 , на теперішній час фактично становлять 29369 гривень 54 копійки і складаються із витрат на поминальні обіди (3544,31+4748,52+5366,52=13659,35), згідно договору із КП "Ритуальні послуги" на організацію і проведення поховання (917,60), товарного чеку на придбання труни, хреста, таблички, покривала, вінків, корзини, ленти, рушника (1735), придбання товарів згідно фіскальних чеків (192,75+208,31+398,08+47,31+274,58+23,91+129,42+337,35+106,63+412,30+64,50+ 312,45 = 2507,59), послуги авто з перевезення пасажирів (550), а також реальні витрати які на теперішній час поніс потерпілий на виготовлення нагробного пам`ятника у розмірі 10000 гривень. Дана обставина підтверджується копією товарного чеку від 29 жовтня 2016 року та копією власноруч написаною потерпілим ОСОБА_7 розпискою та не заперечувалась останнім у судовому засіданні /а.к.п. 44- 52, 92/.
При цьому, суд не вважає доказом, що підтверджує матеріальні збитки потерпілого копію квитка від 23 листопада 2016 року /а.к.п. 55
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 на теперішній час, в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків, вже сплатив потерпілому ОСОБА_7 суму у розмірі 15000 гривень (про що зазначав і останній), суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 також решту суми матеріальної збитків у розмірі 14369 гривень 54 копійки (29369,54 грн. 15000,00 грн.).

Слід зазначити, що обвинувачений не заперечував проти стягнення із нього матеріальних збитків саме фактично понесених потерпілим у зв`язку із похованням матері з урахування сплачених ним коштів.

Також суд вважає, що підлягає частковому задоволенню позовні вимоги ОСОБА_7 у частинні стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Таким чином, суд вбачає, що потерпілий ОСОБА_7 , являючись сином померлої ОСОБА_8 , має право вимоги на відшкодування завданої йому моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 .

Доводи сторони захисту щодо необхідності потерпілого за відшкодування моральної шкоди звертатись то страхової фірми в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до правового висновку Верховного Суду України висловленій у постанові від 20 січня 2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З таких підстав, з урахуванням розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 гривень.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 129, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з часу затримання ОСОБА_4 .

Додаткове покарання підлягає самостійному реальному виконанню.

Строк відбування додаткового покарання обчислювати з моменту фактичного вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3166 (три тисячі сто шістдесят шість) гривень 56 копійок.

Речові докази, а саме:

- автомобіль «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , залишити у власності останнього;

- велосипед «Славутич Ardis», що переданий на зберігання на спеціальний майданчик Жовтоводського ВП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, 14369 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 54 копійки матеріальної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1