Справа № 278/2432/16-к
В И Р О К
Іменем України
26 січня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
9 липня 2016 року близько 9 години ОСОБА_4 знаходився на території пилорами по АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, в цей час та місці, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, ОСОБА_4 з території пилорами шляхом вільного доступу викрав один швелер довжиною 1,7 м вартістю 198,80 грн., який належав ОСОБА_6 . Викраденим швелером ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
11 липня 2016 року близько 9 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували біля магазину по АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 здійснити крадіжку майна з пилорами, на що останній погодився, тим самим вони вступили у попередню змову. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в цей день та час приїхали на територію пилорами за вищевказаною адресою, звідки, користуючись тим, що їх дії ніким не помічені, і за ними ніхто не спостерігає, викрали один швелер довжиною 1,7 м вартістю 198,80 грн. та 15 м металевої сітки ціною 180 грн. за 1 м, а всього майна ОСОБА_6 на загальну суму 2898,80 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину в інкримінованих діяннях визнали повністю, підтвердили вищенаведені обставини, у вчиненому каються.
Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачені відмовились давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують їх особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, є умисними корисливими злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не судимі, неодружені, працюють неофіційно, за місцем проживання характеризується нейтрально.
Обставинами, що пом`якшують покарання обом обвинуваченим, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжють їм покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 (в тому числі про його матеріальний стан та відсутність офіційного працевлаштування), наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позиції державного обвинувача та потерпілого, який в письмовій заяві просив обвинувачених суворо не карати, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, а за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим. Крім того, оскільки ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Беручи до уваги викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який також не є суспільно небезпечним, враховуючи наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року восьми місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору і направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1