Ухвала
іменем україни

06 червня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали слідчого судді Центрального районного суджу м. Миколаєва від 26 січня 2017 року та слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня та 10 лютого 2017 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, порушується питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку. При цьому скаржники просять скасувати й постанову прокурора від 19 жовтня 2016 року, постанови слідчого від 23 вересня та 22 листопада 2016 року, поновити досудове розслідування та об`єднати розгляд скарг в одне провадження.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 02 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000203 від 24 лютого 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК повернуто.
Апеляційний суд ухвалою від 26 січня 2017 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу скаржникам.
Крім того, з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2017 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004206.
Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої апеляційний суд ухвалою від 10 лютого 2017 року, відмовив скаржниці в задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2017 року та керуючись ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 12 травня 2017 року спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку скаржники повторно звернулися до суду касаційної інстанції. Проте вказаних в ухвалі порушень в повному обсязі не усунули, оскільки подали заяву клопотання, разом з аналогічною касаційною скаргою, яка ухвалою ВССУ від 12 травня 2017 року залишена без руху, в якій не наводять обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції (при винесенні ухвал від 26 січня та 10 лютого 2017 року про повернення апеляційних скарг) таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вказаних ухвал на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на приписи статей 399, 412 цього Кодексу у їх взаємозв`язку, а також із урахуванням правової позиції Верховного Суду України.
Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід урахувати, що виходячи з положень ч. 6 ст. 399 КПК предметом касаційного оскарження може бути лише ухвала апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 424 вказаного Кодексу повноваженнями здійснювати перегляд рішення місцевого суду суд касаційної інстанції не наділений, оскільки таке рішення в апеляційному порядку по суті не переглядалось.
Вимога до суду касаційної інстанції скаржниками викладена без урахування положень ст. 436 КПК, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, вимагаючи про скасування ухвал слідчого судді від 23 вересня 2016 року 05 січня 2017 року (які відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК не можуть бути предметом перегляду) та ухвал апеляційного суду від 26 січня та 10 лютого 2017 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вказано конкретної позиції щодо цих ухвал (що потрібно зробити з провадженням після перевірки в касаційному порядку). Поряд з цим, вимога про скасування постанови прокурора, постанов слідчого, про поновлення досудового розслідування та об`єднання розгляду скарг в одне провадження, виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути скаржникам на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року та слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня та 10 лютого 2017 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3