Кримінальне провадження №522/9267/16-к
УХВАЛА
10.01.2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - Константинової
за участю прокурора - ОСОБА_2
за участю захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого застосувались примусові заходи медичного характеру: постановою Суворовського р/с м. Одеси від 28.01.2002 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 31.10.2003 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 27.09.2006 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом; постановою Білгород-Дністровського м/с Одеської області від 14.06.2011 за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.08.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн; 12.12.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років п/в, ст. 75, ст. 104 КК України 2 роки і/с, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно (покарання у вигляді штрафу обвинуваченим не виконано;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 22.02.2016 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000203 від 15.02.2016 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою, прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України нічим не обґрунтовані, вважали за необхідне змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, не одружені, ніде не навчаються, не мають постійного місця проживання, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинувачених та їх майновий стан, а також, що інкриміновані обвинуваченим злочини були пов`язані із загрозою застосування насильства, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 потрібно продовжити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11.03.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 11.03.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 11.03.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 10.01.2017 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
10.01.2017