Справа № 161/2985/17 Провадження №11-сс/773/120/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника володільця майна ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначено, що на території Волинської області, за адресами : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 невстановлені особи організували діяльність підпільної АЗС та проводять реалізацію незаконно - виготовлених підакцизних товарів, а саме дизельного палива та бензину за готівкові кошти та без будь-яких дозвільних документів. В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року, в період з 17 по 18 лютого, проведено обшук в житлі та іншому володінні за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено :
-16 (шістнадцять) металевих бочок ємкістю по 200 літрів кожна, заповнених доверху (повних) рідиною з характерним запахом дизельного палива;
-1 (одну) металеву бочку ємкістю 200 літрів, заповнену доверху (повну) рідиною з характерним запахом бензину;
-1 (одну) металеву бочку ємкістю 200 літрів, заповнену на половину рідиною з характерним запахом бензин;
-1 (один) електронасос з під`єднаним до нього шлангами.
Просив накласти арешт на вилучене в ході обшуку зазначене майно, а саме: дизельне паливо, бензин та заправочний електронасос з під`єднаними до нього шлангами, яке передано на зберігання ПП ОСОБА_11 згідно акту прийому передачі товарно-матеріальних цінностей від 18 лютого 2017 року.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що вилучене в ході проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 пальне здобуте законним шляхом та відповідає вимогам ДСТУ, а тому відсутні підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову, якою подане старшим слідчим клопотання про накладення арешту на вищевказане майна, задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_9 та старшого слідчого ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, представника володільця майна ОСОБА_12 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказані дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. При цьому, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно із ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16 лютого 2017 року до ЄРДР № 0000020 були внесені відомості про факту незаконного здійснення перевезення та реалізації паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива гр. ОСОБА_13 , який періодично реалізовує дизельне паливо на незареєстрованому АЗС, що знаходиться на території ПрАТ «Ковельсільмаш» по вул. Варшавській, 1 в м. Ковель, а також іншим невстановленим особам з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 204 КК України.
З протоколу обшуку від 17 лютого 2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, встановлено, що під час проведення обшуку за адресою: Волинська область, с. Скулин, вул. Центральна, 80 вилучено документи, а саме: фіскальний чек № 4846 від 8 червня 2016 року, видаткова накладна №316641 від 8 червня 2016 року, фіскальний чек № 4850 від 09 червня 2016 року, видаткова накладна №316982 від 9 червня 2016 року, фіскальний чек №4952 від 30 червня 2016 року, видаткова накладна №324631 від 30 червня 2016 року, а також металеві бочки з паливом, електронасос з під`єднаним до нього шлангами.
З протоколу допиту свідка ОСОБА_10 вбачається, що на вилучені в нього дизельне паливо та бензин він пред`явив слідчому документи, відповідно до яких він придбав пальне в ТзОВ «ВОГ Рітейл», а саме фіскальні чеки та накладні і вказав на причину зберігання такої кількості пального, яка пов`язана із обробітком земельних ділянок (а.с. 47-49).
З сертифікатів відповідності вбачається, що вказане пальне відповідає вимогам ДСТУ (а.с. 50-51).
З огляду на те, що ОСОБА_10 надано відповідну документацію в підтвердження законності походження вилученого, під час проведення обшуку, пального, яке за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, правові підстави вважати, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України та має силу речових доказів, оскільки є таким, що могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, відсутні.
Таким чином, у поданому слідчим клопотанні, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано відмовив в накладенні арешту на майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді