Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1997/17
Провадження №: 1-кс/332/452/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі : ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002000 від «30»липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, має середню професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.06.2009 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 1 ст. 187, ст. 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75, ст. 76, ст. 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 27.04.2010 Заводським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 307, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4роки. за ч. 1 ст. 315 КК України виправданий. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Шевченківського районного суду в м. Запоріжжі та визначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И В:
01.08.2017 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0002000 від «30»липня 2017 року відносно ОСОБА_5 ..

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 30.07.2017 року, приблизно о 10 годин 10 хвилин, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхній суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, знаходячись на ділянці місцевості, розташованій на перехресті вулиць Гончара Республіканська в м. Запоріжжі, підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , шляхом ривку, відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 4 грами, вартістю 6000 гривен, із золотим хрестиком вагою 2 грами, вартістю 4000 гривен, який належить ОСОБА_7 , та знаходився у нього на шиї, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривен, але при цьому, ОСОБА_5 , не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки у цей час, він був затриманий потерпілим ОСОБА_7 , який в подальшому утримував його до приїзду працівників поліції.

30.07.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186КК України.
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за який у разі визнання його винним можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину. Також, приймаючи до уваги те, що останній офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, через що, може вчинити інше кримінальне правопорушення. З цього можна зробити висновок, що ОСОБА_5 здатен на вчинення нових злочинів та може спричинити шкоду охоронюваним правам і інтересам суспільства.

Застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки інший запобіжний захід не забезпечить цілей кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами. Також пояснив, що підозрювавний ОСОБА_5 був затриманий потерпілим на місці злочину безпосередньо після його скоєння.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши про обґрунтованість висунутої проти нього підозри, проте просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом було встановлено, що 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості №0002000).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів на 27 аркушах. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 01.08.2017 року о 16-10 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.07.2017 року, ОСОБА_5 був затриманий 30.07.2017 року 10 годині 10 хвилин відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Саме час 10 година 10 хвилин 30.07.2017 року є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

30.07.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого . 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186КК України, наявними у справі допустимими доказами.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , раніше судимий, підозрюється у скоєнні злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від чотирьох до шести років, не має постійного джерела.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній раніше судимий, не має джерела доходу, не працевлаштований, підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту суддя вважає безпідставним.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що до ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186КК України, необхідно застосувати заставу у розмірі, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до п.2. ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної за вчинення тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, суд визначає заставу у мінімальному розмірі, передбаченому за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002000 від «30»липня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_5 задовольнитим.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 10 годині -10 хвилин 30.07.2017 року.
Строк дії ухвали слідчого судді закінчується о 10 годині 10 хвилин 27.09.2017 року.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 33680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Заводського районного суду м.Запоріжжя .
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, керівнику Запорізької місцевої прокуратури № 1 та начальнику СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1