У х в а л а

31 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_1., перевіривши заяву захисника ОСОБА_3. про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

захисник ОСОБА_3. звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року, якою вироки Михайлівського районного суду Запорізької області від 5 квітня 2016 року та Апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_3. вказує на неоднакове застосування касаційним судом норми права, передбаченої статтею 121 Кримінального кодексу України (далі - КК). Вважає, що засуджений ОСОБА_2 не мав умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Заявник посилається на неоднакове застосування статті 86 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), обґрунтовуючи тим, що в основу вироку покладено недопустимі докази. Крім того, вказує на неоднакове застосування чинного законодавства при призначенні засудженому покарання та недотримання судами всіх інстанцій вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питань про розподіл та визначення розміру процесуальних витрат.

Захисник ОСОБА_3. просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції, змінити вироки місцевого й апеляційного судів та перекваліфікувати дії ОСОБА_2 зі частини першої статті 121 на частину першу статті 122 КК, призначити за цим законом покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Перевіривши заяву захисника ОСОБА_3., вважаю, що вона не відповідає вимогам статей 448 і 449 КПК.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється нормами глави 33 КПК. Згідно з статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК, та вимоги особи, що мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України.

Статтею 449 КПК передбачено, що до заяви додаються копії заяви відповідно до кількості учасників судового провадження (крім випадку, якщо заява подається особою, яка тримається під вартою).

Усупереч зазначеним нормам закону вимоги заявника не конкретизовані, не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах та мають суперечливий зміст.

Так, у заяві захисника відсутні доводи про те, в чому полягає подібність правовідносин, щодо яких в оспореному та порівнюваних рішеннях суд касаційної інстанції неоднаково застосував матеріальний закон, аналіз та порівняння змісту цих рішень, мотивування, яка саме норма закону про кримінальну відповідальність застосована касаційним судом неоднаково.

У заяві захисник посилається на норми процесуального закону, проте не обґрунтовує неоднаковість у застосуванні цих норм у різних за змістом судових рішеннях.

Водночас захисник формально послався на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, долучені ним до заяви. При цьому заявник не зазначив, з яких підстав для перегляду оспореного рішення їх подано, не навів жодних доводів про те, які висновки суду касаційної інстанції в цих рішеннях підтверджують наявність неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права у зіставленні їх з висновками касаційного суду щодо ОСОБА_2

Крім того, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2015 року, на яку посилається захисник, не може бути належним прикладом для розгляду заяви за пунктами 1 або 2 статті 445 КПК, оскільки це судове рішення ухвалено в порядку і за процедурою, передбаченою нормами КПК 1960 року, а також не містить остаточного правового висновку.

Правовідносини, які виникають, розвиваються і припиняються у зв'язку з реалізацією права осіб на подання заяв про перегляд Верховним Судом України рішень суду касаційної інстанції, ухвалених за процедурою Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, мають визначатися за нормами цього Кодексу. Пункт 2 статті 445 КПК 2012 року в редакції Закону № 192-VІІІ до таких правовідносин застосовуватися не може.

Крім того, захисник оспорює рішення суду про відсутність підстав для призначення засудженому ОСОБА_2 покарання із застосуванням статті 75 КК, але висновки касаційного суду щодо покарання, призначеного засудженому, стосуються саме особи винного та пов'язані із дискреційними повноваженнями суду, а тому наведені питання не є предметом для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Крім того, вимоги захисника ОСОБА_3., викладені у прохальній частині заяви, не відповідають законодавчо визначеним повноваженням Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах та містять суперечності.

Так, згідно з частиною другою статті 455 КПК за наявності підстав, передбачених пунктами 1- 3 статті 445 цього Кодексу, Верховний Суд України має право: 1) скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково та направити справу на новий розгляд до суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій; 2) скасувати судові рішення та закрити провадження у справі; 3) змінити судове рішення (судові рішення), не передаючи справу на новий розгляд.

Однак заявник порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали касаційного суду й водночас просить змінити вироки судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_2 Таким чином, прохальна частина заяви не узгоджується з положеннями глави 33 КПК.

Також захисником ОСОБА_3. до заяви не додано її копій у необхідній кількості.

У порушення вимог статті 449 КПК заявник надав копію ухвали суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_2, яка не завірена належним чином відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, яка передбачає, що копії судових рішень мають бути належним чином оформлені, прошнуровані, скріплені підписом судді і працівника апарату суду та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

У разі якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, якщо він не усунув її недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заявникові слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 444, 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Заяву захисника ОСОБА_3. залишити без руху та установити заявнику строк до 1 травня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити захиснику ОСОБА_3., що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали, заяву буде йому повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_1