Справа № 742/792/16-к провадження № 11-кп/795/808/2017 Категорія - ч.4 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000052 від 22 лютого 2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прилуки, Чернігівської області, громадянина України,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та захисник в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просили вирок місцевого суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання внаслідок суворості та на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до вимог статті 76 КК України.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та засуджено за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

В задоволенні позову НГВУ «Чернігівнафтогаз» про повернення у власність Управління 39,569 тон нафти на загальну суму 347311,36 грн., відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 736 гривень 56 копійок.

На підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23 вересня 2015 року по 25 вересня 2015 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, обвинувачений та захисник в інтересах обвинуваченого вказали, що судом не враховано, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується виключно позитивно за місцем роботи та проживання, одружений має на утриманні неповнолітню дитину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора і представника потерпілого щодо призначення покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, що свідчить про наявність правових підстав для застосування статті 75 КК України.

Вироком суду першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи відповідно до наказу від 23 вересня 2013 року № 638-к оператором товарним 3-го розряду Прилуцької дільниці Прилуцького-Леляківського цеху з видобутку нафти й газу нафтогазовидобувного управління (НГВУ) «Чернігівнафтогаз «ПАТ» Укрнафта», вступив у злочинну змову з особами, матеріали щодо яких в ході досудового розслідування виділені в окреме провадження, на таємне викрадення нафти з фільтру дожимної насосної станції, обслуговування якої він здійснював.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з особами, матеріали щодо яких в ході досудового розслідування виділені в окреме провадження, 23 вересня 2015 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці на території дожимної насосної станції (ДНС) «Прилуки» Прилуцько-Леляківського цеху з видобутку нафти й газу НГВУ «Чернігівнафтогаз», що розташована біля с. Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, з використанням автомобіля марки «Камаз» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «Камаз» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у кузовах яких знаходилися приховані металеві ємкості, приєднав до фільтру дожимної насосної станції, спеціально пристосовані шланги, після чого, умисно, таємно з корисливих мотивів викрали 39,569 тон нафти вартістю 8777 грн. 36 коп. за одну тону на загальну суму 347311 грн. 36 коп., що є великими розмірами та вкраденим розпорядилися на свій розсуд.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав, думку прокурора, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідженими в порядку, передбаченому статтею 349 КПК України, доказами, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювались і докази щодо них, на підставі статті 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, кваліфіковані місцевим судом за частиною 4 статті 185 КК України, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має малолітню дитину та позитивно характеризується за місцем роботи і проживання.

Разом з тим, місцевий суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований та згідно довідки-характеристики Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації, за час перебування на обліку зарекомендував себе позитивно, сумлінно виконував обов`язки покладені на нього судом та дотримувався порядку та умов відбування покарання.

Апеляційний суд, вважає за можливе визнати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем роботи, проживання та органу пробації, перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позитивні характеристики за місцем роботи, проживання та органу пробації, перебування на його утриманні малолітньої дитини, є такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, тому суд вважає за можливе при вирішенні обґрунтованості призначеного місцевим судом покарання ОСОБА_6 за частиною 4 статті 185 КК України застосувати статтю 69 КК України, та визначити покарання у виді арешту, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті за вчинений злочин, в зв`язку з чим, вирок місцевого суду підлягає зміні в цій частині.

За змістом статті 75 КК України, звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційні злочини, можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З огляду на наведене, доводи обвинуваченого та захисника про можливість звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, є безпідставними.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 414, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року, задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

31 березня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за частиною 4 статті 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання.

В іншій частині вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4