09.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/8903/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
по кримінальному провадженню, внесеному 08.11.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004710
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , як особа, що була раніше засуджена за ч.1 ст.164 КК України, маючи непогашену в установленому законом порядку судимість, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив злочин, за який був раніше судимий.

Так, ОСОБА_3 , згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ №2-3909 від 03.02.2009 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 20 травня 2009 року і до повноліття дитини, або до змін матеріального положення сторін.

Проте ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

14.03.2014 року ОСОБА_3 було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.164 КК України до одного року обмеження волі. 04.02.2015 року ОСОБА_3 було звільнено з місця відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 20 днів.

Згідно довідки-розрахунку Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_3 , починаючи з 05.02.2015 року до 11.11.2016 року виплат по аліментах на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 1 рік 9 місяців 4 дні злісно ухилявся від сплати аліментів, після чого іншої допомоги не надавав, в Центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів щодо працевлаштування не вживав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району м. Дніпропетровська щодо необхідності погашення заборгованості і сплати аліментів не реагував, у результаті чого у нього станом на 11.11.2016 року утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі 8 474 гривень 85 копійок.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що він, як особа, що раніше вже була засуджена за ст.164 КК України, знову почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_6 на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, за ч.2 ст.164 КК України кваліфіковані вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Також судом враховано те, що ОСОБА_3 нещодавно переніс хірургічне втручання з приводу видалення селезінки, що негативно вплинуло на його стан здоров`я. Крім того, суд бере до уваги і позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд про несуворе покарання для обвинуваченого, оскільки останній повністю погасив заборгованість по аліментах, яка виникла у нього.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та повне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням вимог ст.71 КК України.
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково у виді 1 (одного) місяця обмеження волі приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2014 року, і остаточно призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -