16.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/6927/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження №1-кп/205/515/16

16 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000179 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей на утримані не має, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 20.08.2016 року, близько об 18 годині 20 хвилин прибув на 12 залізничну колію залізничної станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», розташованій в адміністративно-територіальних межах Ленінського (Новокадацького) району м. Дніпра, побачив на вказаній залізничній колії вагон №56801509 за відправкою №21932302 залізнична станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - залізнична станція Кийзак Західно-Сибірської залізничної дороги від постачальника Компанії «Сибуглемет Трейдінг ПТІ ЛТД» з вантажем - вугілля коксующимся концентрату вугільного, що належить ПрАТ «ЕВРАЗ ДМЗ». У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 20.08.2016 року близько 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вищевказаного вагону № 56801509 та заліз на нього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 наповнив принесені із собою два порожні мішки вугіллям коксующимся концентрату вугільного із вказаного вагону, що належить ПрАТ «ЕВРАЗ ДМЗ», скинув по одному мішку з вугіллям коксующимся концентратом вугілля на землю, після чого зліз із вагона, взявши один мішок у руки, для того щоб перенести його до платформи, яка знаходиться на станції Діївка РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», та повернутися за другим мішком, після чого сісти на електропотяг та відвезти вказані мішки до свого місця мешкання, однак взявши один мішок з вугіллям коксующимся концентратом вугілля, проте не вчинивши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений співробітниками ВОХОР СК-2 станції №1 Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Таким чином ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення з вагону №56801509 за відправкою 21932302 залізнична станція Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - залізнична станція Кийзак Західно-Сибірської 103 кг вугілля коксующимся концентрату вугілля, що належить ПрАТ «ЕВРАЗ ДМЗ». вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2079 від 31.08.2016 року становить 319 гривень 30 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

12 вересня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, за умови якої ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризується з позитивної сторони. Враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочин середньої тяжкості), особу підозрюваного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку підозрюваному роз`яснені та зрозумілі.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 пояснив, що дійсно скоїв даний злочин, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що з представником потерпілого уклав угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, яку він підтримав та просив затвердити. Йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України йому зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним.

Представник потерпілого просив суд затвердити угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваним та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян.

Перевіривши зміст угоди про примирення, заслухавши прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченого;обвинувачений підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості; обвинувачений раніше не судимий, характеризуються позитивно.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 2079 від 31.08.2016 року, витрати на яку документально підтверджені на суму 150,00 грн.
Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.374, 394, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, укладену 12 вересня 2016 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази, якими було визнано:

- диск DVD+R з відеозаписом затримання обвинуваченого ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000179;

- два мішки вугілля бітумінозного коксующигося концентрату марки ОС, а саме вагою 103 кг., які було передано під схорону розписку заступнику начальника станції Діївка РФ «Придніпровська залізниця» - вважати повернутими потерпілому ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 2079 від 31.08.2016 року у розмірі 150 (ста п`ятдесяти гривень) 00 копійок.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1