Справа № 146/881/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження 1-кп/146/80/16, що зареєстроване в ЄРДР 11 листопада 2015 року за №0000428 по обвинуваченню ОСОБА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 грудня 2016 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 331 КПК України, оскільки такий строк закінчується.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Крім того, захисник обвинуваченого при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 , просив надати останньому можливість для внесення грошової застави.

Представник Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутність.
Розглянувши підстави заявленого клопотання, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно. За попередньою змовою групою осіб і з часу перебування справи в провадженні Томашпільського районного суду по даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг процесуальних дій, однак закінчити судове провадження в строк до 23 грудня 2016 року немає можливості. Крім того, під час судового провадження прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, і в обґрунтування продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , покладається на необхідність запобігання подальшим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок обвинуваченого ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням органом досудового розслідування обгрунтовано наявними у кримінальному провадженні доказами. Також прокурором доведено, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинууваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, окрім того, злочин вчинив на території Томашпільського району Вінницької області, а сам фактично проживає в с. Клебань Тульчинського району, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та знову скоїв тяжкий злочин, після скоєння якого ухилявся від органів суду в зв`язку з чим був оголошений в розшук, що дає підстави дійти до переконання про неможливість застосування щодо обвинуваченого більш м"якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як останній в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_4 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Крім того суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про можливість внесення обвинуваченим грошової застави підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 50 (п`ятдесяти) мінімальних заробітних плат, що складає 68900 гривень (1378 х 50 = 68900).

На підставі викладеного, ст. 5 вказаної Конвенції, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, тобто до 16 лютого 2017 року.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про внесення застави задовольнити.

Визначити суму застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) мінімальних заробітних плат, що становить 68900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень, які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику СІЗО м. Вінниця.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1