АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3734/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 4134000 гривень, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Львів, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює менеджером в ТОВ «Текстон-Україна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень і може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 50000 мінімальних заробітних плат, що становить 68900000 гривень. На думку апелянта, розмір застави, який становить 3000 мінімальних заробітних плат, визначений слідчим суддею, не є достатнім стримуючим фактором, який би переважав встановлений високий ступінь ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Також прокурор стверджує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яким спричинено збитки на загальну суму 750644339 гривень, і, враховуючи те, що він переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим перебував у розшуку, підозрюваному необхідно визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 50000 мінімальних заробітних плат.

Підозрюваний ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 . Зокрема, підозрюваний стверджує, що він не переховувався від органів досудового розслідування, офіційно працює, має постійне місце проживання та реєстрації. Крім того, апелянт вказує, що клопотання та додані до нього матеріали, які йому були надані до початку судового засідання у суді першої інстанції, суттєво відрізняються від матеріалів, поданих слідчому судді. Також ОСОБА_8 стверджує, що повідомлена йому підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, є необґрунтованою та відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та заставою. Зокрема, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, є необґрунтованою. На думку захисника, під час розгляду клопотання жодних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено. Крім того, апелянт вказує, що після оголошення підозри ОСОБА_8 останньому не було обрано будь-який запобіжний захід, у зв`язку з чим він не був обмежений у пересуванні країною. При цьому захисник зазначає, що в належний та передбачений КПК України спосіб ОСОБА_8 жодного разу не повідомлявся про необхідність явки до слідчого чи слідчого судді. Також апелянт стверджує, що слідчим суддею визначено підозрюваному завідомо непомірний для нього розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити останнього з-під варти в залі суду. Зокрема, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, є необґрунтованою. На думку захисника, під час розгляду клопотання жодних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено. Крім того, апелянт запевняє, що з моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру підзахисний не переховувався від слідства, офіційно працює, має стабільний дохід, сім`ю та мешкає за місцем реєстрації. При цьому автор апеляції зазначає, що в належний та передбачений КПК України спосіб ОСОБА_8 жодного разу не повідомлявся про необхідність явки до слідчого чи слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги сторони захисту і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг підозрюваного і захисників, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 18 грудня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

20 грудня 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

05 січня 2015 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук, здійснення якого доручено Головному оперативному управлінню ДФС України.

15 серпня 2016 року заступник начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотаннями про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Останнє клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 жовтня 2016 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_8 був затриманий на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді.

15 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 4134000 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони захисту, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих заступником начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які у значній кількості приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників та підозрюваного ОСОБА_8 про необґрунтованість повідомленої останньому підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також суспільну небезпечність самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається заступник начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч ствердженням підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків у провадженні, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у кримінальному провадженні, яке вирізняється особливою складністю розслідування інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, пов`язаних із проведенням досудового розслідування. Таким чином, доводи підозрюваного та захисників про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які підозрюваний та захисники посилаються в апеляційних скаргах.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Крім того, враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також їх надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки та розмір заподіяної майнової шкоди, яка складає 750644339 гривня, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному застави в розмірі саме 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 4134000 гривень, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Це не суперечить положенням абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України і застава в такому розмірі не є завідомо непомірною для підозрюваного, виходячи не тільки з його майнового та сімейного стану, а й з огляду на те, що на час розгляду апеляційних скарг сторони захисту і сторони обвинувачення такий розмір застави вже внесено за ОСОБА_8 .

В свою чергу, слід визнати непереконливими і доводи прокурора, що застава в такому розмірі не здатна буде забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, оскільки будь-яких даних, що з моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти після внесення застави і до теперішнього часу підозрюваний порушив будь-який із покладених на нього обов`язків чи вчинив спробу будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, прокурором не наведено ні в апеляційній скарзі, ні в його поясненнях в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника начальника першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2016 року включно, з визначенням застави в розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 4134000 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4