н/п 1-кп/640/292/17
10.02.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
1)17.12.2009 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2) 18.12.2012 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі, звільнений 18.12.2012 р. за відбуттям строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20 жовтня 2016 року о 01-00 год. ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння неналежним йому транспортним засобом, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де підійшов до припаркованого біля 5-го під`їзду зазначеного будинку мотоциклу «VІРЕR» V200 чорного кольору, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння даним транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, не маючи законних підстав для керування ним, усвідомлюючи небезпечність та протиправність своїх дій, ОСОБА_6 викрав мотоцикл «VІРЕR» V200 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ринкова вартість якого на час вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №564 від 01.11.2016р. становить 28 909 грн, після чого покинув місце злочину, транспортуючи мотоцикл власним ходом за адресою: АДРЕСА_3 для подальшої власної експлуатації.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнав повністю та пояснив, про обставини скоєного ним правопорушення, як зазначено в обвинувальному акті, щиро кається, цивільний позов визнає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, в тому числі потерпілий також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортирним засобом, вчинене повторно, доведена у повному обсязі, за що він повинний нести покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, на утриманні має неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, однак, враховуючи обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, зазначені вище, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання, якщо він на протязі визначеного судом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позовом потерпілого ОСОБА_5 заявлений в сумі матеріального збитку 3000грн. та морального збитку 4000 грн. суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2552,84 грн.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5/п`яти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він на протязі 3/ трьох/ років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2552, 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 7000 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя -