АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/429//2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 154 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2016 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про відсторонення від посади підозрюваного у кримінальному провадженні №00017809 від 30.11.2013 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ухвали слідчого судді, прокурором не доведено наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може негативно впливати на хід досудового розслідування, незаконним засобом впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших учасників, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання про відсторонення підозрюваного від займаної посади, визначити строк дії ухвали до 26 лютого 2017 року.

Вказує на те, що слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував наявність існування доведених на думку прокурора ризиків щодо перешкоджання підозрюваним у розслідуванні кримінального провадження, у зв`язку з чим постановив незаконну та необґрунтовану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення від посади. Так, як зазначає прокурор, відповідно до матеріалів судового провадження, займана ОСОБА_8 позиція, занята їм в ході проведення досудового розслідування, спрямована на укриття вчинених в кінці 2013 року злочинів та сприяння уникнення кримінальної відповідальності причетних осіб. Крім того, враховуючи, те, що ОСОБА_8 на даний час є працівником правоохоронного органу, займає посаду командира взводу № 1 роти № 3 полку поліції особливого призначення № 1 ГУНП у м. Києві Національної поліції України, де на даний час проходять службу більшість із співробітників колишнього ПМОП «Беркут», в силу обіймання адміністративної посади він може впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у спосіб, який підозрюваний вважатиме необхідним для уникнення кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника, підозрюваного про законність ухвали слідчого судді та необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Так, КПК України вимагає, щоб процесуальний зміст та форма клопотання про відсторонення від посади відповідали вимогам ч. 2 ст. 155 КПК України і зазначені вимоги закону є імперативними.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України, передбачає, що у клопотанні про відсторонення від посади повинно бути зазначено обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому аспекті слід зазначити, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що для знищення речей чи документів, незаконного впливання на свідків або протиправного перешкоджання у кримінальному провадженні іншим чином, між підозрюваним та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.

Як правильно вказав слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання прокурора було встановлено наявність підозри вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 171 КК України. При цьому, як вірно вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, у судовому засіданні прокурором не доведено, що відсторонення від посади підозрюваного необхідно для припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, не доведено наявності ризиків відносно того, що останній, перебуваючи на посаді командира взводу № 1 роти № 3 полку поліції особливого призначення № 1 ГУНП у м. Києві Національної поліції України може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже під час розгляду клопотання прокурора було встановлено відсутність достатніх підстав, обумовлених ч. 1 та ч. 2 ст. 155 КПК України, а відтак доводи апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі необхідні обставини у справі, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 132, 154-157, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про відсторонення від посади підозрюваного у кримінальному провадженні №00017809 від 30.11.2013 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4