Дата документу Справа № 310/8187/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/6902/16-п Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/671/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КК
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратурі на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні одну малолітню дитину, проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2006 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 03.04.2007 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.09.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 30.05.2011 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 22.09.2010 та остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.09.2015 по відбуттю строку покарання;

якого засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. За сукупність злочинів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання строком на 2 роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання процесуальних витрат та доля речових доказів у кримінальному провадженні.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не обрано.
Колегія судів ВСТАНОВИЛА:
31 жовтня 2016 року, приблизно о 10 годині, знаходячись на території заводу «Прилив» по вул. Єгорова, 1 в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_8 у зруйнованій стіні виявив полімерний медичний шприц, в якому знаходилась речовина коричневого кольору, та підняв його. Визначивши за запахом та смаковими якостями, що дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного придбання наркотичного засобу для власного вживання, залишив собі вказаний медичний шприц з наркотичним засобом, чим незаконно придбав його. Після цього частину придбаного наркотичного засобу ОСОБА_8 вжив на місці шляхом введення собі ін`єкції, а шприц із залишковою частиною наркотичного засобу поклав до кишені куртки та став незаконно зберігати при собі з метою власного вживання без мети збуту.

Відразу після цього ОСОБА_8 , перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, продовжуючи незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований з метою його подальшого власного вживання, переніс його на ділянку місцевості навпроти будинку АДРЕСА_2 , де о 10 годині 50 хвилин, побачивши працівників поліції та бажаючи уникнути відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів, викинув його на землю. Вказаний шприц було вилучено працівниками поліції 31.10.2016 року в період часу з 11 години 05 хвилин до 11 години 35 хвилин при огляді місця події.

Згідно висновку експерта від 14.11.2016 року № 1521 вилучена у ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого складає 0,0954 г (в перерахунку на суху речовину), який ОСОБА_8 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Крім того, 18 вересня 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись в лісосмузі біля території дитячого оздоровчого табору «Оріон» по вул. Бахчисарайській в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_8 виявив один кущ дикорослої коноплі. Відразу після цього ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного придбання та виготовлення наркотичного засобу для подальшого його власного вживання, без мети збуту, з даного куща зірвав верхівки, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, після чого, незаконно зберігаючи його при собі, переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав для просушки в кімнату вказаного будинку.

На початку жовтня 2016 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , переконавшись, що верхівки куща коноплі повністю висохли, з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу для власного вживання, на місці перетер їх за допомогою сита, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, придатний для вживання, який поклав в паперовий згорток та продовжив його незаконно зберігати за місцем проживання.

10 листопада 2016 року ОСОБА_8 взяв із собою незаконно придбаний наркотичний засіб та, незаконно зберігаючи його при собі, переніс його до будинку АДРЕСА_3 , де о 16 годині 00 хвилин був зупинений працівниками поліції. Під час проведення огляду з правої кишені надітої на ньому куртки було вилучено паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження.

Згідно висновку експерта від 14.11.2016 року № 288, вилучена у ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого складає 7,33 г (в перерахунку на суху речовину), який ОСОБА_8 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Крім того, 24 листопада 2016 року, приблизно о 02 годині, під час перебування за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення майна, яке знаходилось по сусідству за адресою: АДРЕСА_5 .

Відразу після цього ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілого та сторонніх осіб, переліз через огорожу та, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_5 , через не закриті двері проник у приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав саморобний зварювальний апарат, який складається з 23 кілограмів металу вартістю 80 гривень 50 копійок та 9 кілограмів мідної проволоки вартістю 990 гривень, а також дві котушки мідної проволоки по 5 кілограмів кожна вартістю 550 гривень за одну, а всього на суму 1100 гривень. Після цього ОСОБА_10 з вказаним майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2170 гривень 50 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочину, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити новий вирок і призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги, розглянувши матеріали кримінального провадження, провівши дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання щодо оскарження висновків суду першої інстанції стосовно доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і правильності кваліфікації його дій, колегія суддів вирок в зазначеній частині не перевіряла і не досліджувала. У зв`язку з чим, вважає встановленим вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції і зазначених ним в оскарженому вироку.
Щодо доводів прокурора, наведених в апеляційній скарзі, про неправильне застосування кримінального закону, то вони є слушними.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і
різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей). Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.
За таких обставин, суд першої інстанції невірно застосував положення ч. 1 ст. 70 КК України в частині призначення покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покарання.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_8 покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років одного місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає тяжкості скоєних ОСОБА_8 злочинів та його особі, є необхідним і достатнім для виправлення винного.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратурі задовольнити.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4