Справа № 522/1431/17-к
1-"кс"/522/1739/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Одеса
За даним фактом слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей, 19.12.2014 року ОСОБА_6 було видано довіреність на ОСОБА_7 , на управління та розпорядження ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , що засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 (м. Донецьк, вул. Красноармійська 31). В подальшому 28.01.2016 року ОСОБА_9 було видано довіреність на ОСОБА_10 на розпорядження ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_3 , що засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_11 (м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203 (літера 2А). Після чого, 09.02.2016 року ОСОБА_12 було видано довіреність на ОСОБА_13 на розпоряджання ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_3 , що засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_14 (м. Київ, вул. Усенка 8).
Згідно відповіді з регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, 10.07.2015 року, ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , на підставі довідки-рахунку №ААЕ285822 від 04.07.2015 року, було зареєстровано на ОСОБА_9 та змінено номерні знаки з « НОМЕР_2 » на « НОМЕР_4 ». В подальшому, 03.02.2016 року, ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_3 , на підставі довідки- рахунку № НОМЕР_5 від 17.11.2015 року, було перереєстровано на нового власника ОСОБА_12 . В подальшому, 11.03.2016 року, ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_6 , номер кузову НОМЕР_3 , на підставі договору куплі-продажу №2406/8043 від 11.03.2016 року, було перереєстровано на нового власника ОСОБА_15 та змінено номерні знаки з « НОМЕР_4 » на « НОМЕР_6 ».
Згідно допиту в якості потерпілого ОСОБА_6 , останній на час надання довіреності, а саме 19.12.2014 року, від його ім`я на ОСОБА_7 на зазначений автомобіль, перебував в м. Артемівськ, Донецької області, з ОСОБА_7 він не знайомий та не видавав на ім`я останнього довіреності на право управління та розпорядження ТЗ марки «Хонда CRV», д/з НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 10.06.2008 року, на автомобіль «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 ., власником є ОСОБА_6 , мешкає: АДРЕСА_1 .
На теперішній час, автомобіль марки «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_3 перебуває у власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з цим, виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей і документів, які перебувають у володінні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобілю марки «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 та його тимчасовому вилученні.
Крім цього, вказаний автомобіль є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим, існує реальна загроза його зміни або знищення.
Приймаючи до уваги, що вказаний автомобіль марки «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_3 та ключ від нього, які вилучено у ОСОБА_16 є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та те, що незастосування арешту з забороною використання та розпоряджання майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні, у звязку з чим слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту з забороною використання та розпоряджання майном, а саме на автомобіль марки «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_3 , зареєстрований на гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт з забороною використання та розпоряджання майном, а саме на автомобіль марки «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_3 , зареєстрований на гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1