Справа № 755/4259/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Сімферополь, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_7 14.01.2017 року близько 02.00 год. перебували у кафе «Огоньок», що у ПКіВ «Гідропарк» по просп. Броварському у м. Києві, де у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та невстановленою особою, застосувавши насилля до ОСОБА_7 , відкрито викрасти його майно. Про даний намір він повідомив ОСОБА_4 та невстановлену особу, на що вони погодились, вступивши з ним у злочинну змову.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
20.03.2017 року СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві винесено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого, та іншими матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги ризики, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, за місцем реєстрації не проживає, також враховуючи що інкриміноване йому кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчиняв у громадському місці в той час, коли там знаходилися інші особи, достовірно знаючи, що вони його бачать, тобто в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та за який передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шести років, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить задовольнити клопотання.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2017 року прийнята відмова ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_8 .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому. Також додав, що підозрюваний вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого, а тому може в подальшому здійснювати на нього тиск, може ухилятись від органів досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання та вважав за можливе обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, має постійне місце проживання в м. Києві.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про залишення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 без задоволення з наступних підстав.
20.03.2017 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Однак ОСОБА_4 відмовився від підпису про її отримання в присутності понятих.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У судовому засіданні прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Тобто, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих доказів, оцінюючи обставини, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , те що підозрюваний раніше не судимий, цивільний позов не заявлений, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, а також недоведеність слідчим, прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів недостатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Сімферополь, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю..
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за першою вимогою;
2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
3) Цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_4 строком на 60 діб.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя