Справа № 296/3531/17
УХВАЛА
Іменем України
31 травня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №327 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДС за №0000725 від 12.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 11.11.2016 року близько 19.00 год. неподалік села Рудня Пержанська, Олевського району, Житомирської області, на відстані 1 км., у лісовому масиві було виявлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які за допомогою мотопомпи та приладдя до неї намагалися видобувати каміння бурштину.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 23.11.2016 року накладено арешт на мотопомпу кустарного виробництва, приладдя до неї та автомобіль марки «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 , який знаходився поруч під час огляду місця події.

Вказує, що даний автомобіль він надав в тимчасове користування ОСОБА_5 , який повинен був йому повернути 12.11.2016 року.

Представник заявника до суду не зявився. Надав суду заву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на її задоволенні.

Слідчий до суду не зявився, про день та час слухання клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.11.2016 року близько 19.00 год. неподалік села Рудня Пержанська, Олевського району, Житомирської області, на відстані 1 км., у лісовому масиві було виявлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які за допомогою мотопомпи та приладдя до неї намагалися видобувати каміння бурштину.

За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.240 КК України та внесено до ЄРДР за № 0725 від 12.11.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 1, ч. 3 ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

При цьому, у частинах 4, 5 та 6 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи у випадку, передбаченому пунктом 2, 3 та 4 частини другої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що арештований автомобіль належать ОСОБА_3 , який не є підозрюваним по вказаному кримінальному провадженні.

На даний час, через відсутність повідомлення про підозру власнику або водію арештованих транспортних засобів, у справі відсутні будь-які правові підстави для висновку про виправдне втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), що є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли воно законне і не свавільне, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 171 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт майна, яке належить ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 23.11.16 року, а саме: автомобіль марки «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1