Справа № 466/9622/16-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-сс/783/758/16 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши по кримінальному провадженні № 0000116 від 11.10.2016 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань апеляційного суду Львівської області, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 та апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 р. про накладення арешту,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

встановила:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 р. частково задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 11.10.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Накладено арешт на грошові кошти у сумі 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., 100 доларів США, мобільний телефон марки Нокіа Е52 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою № НОМЕР_2 , диктофон «Олімпус», флеш-карта та блокнот із написом «пролінк», вилучені за місцем проживання та у транспортному засобі ОСОБА_6 під час проведення обшуків 15.11.2016 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що з пояснень прокурора, ухвали суду від 11.11.2016 вбачається, що у досудового слідства наявні докази використання коштів ОСОБА_6 з метою обміну валюти, яка була предметом неправомірної вигоди.Однак, досудове слідство не надало належних доказів того, що вилучені гривневі кошти можуть мати індивідуальні ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні. Оскільки суду представлено достатньо сукупність підстав і розумних підозр вважати, що кошти у розмірі 280000, що в еквіваленті 11 тис.дол. США є доказом злочину, то такі підлягають арешту.Щодо іншого майна: 100 доларів США, мобільний телефон марки Нокіа Е52 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою № НОМЕР_2 , диктофон «Олімпус», флеш-карта та блокнот із написом «пролінк», вилучені за місцем проживання та у транспортному засобі ОСОБА_6 під час проведення обшуків 15.11.2016 року, то власник і його захисники не заперечували щодо арешту, з метою їх дослідження на причетність у даному кримінальному провадженні.
На дану ухвалу прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського

районного суду м. Львова від 22.11.2016 по справі № 466/9622/16-к як такий, що пропущений з поважних причин. Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 по справі № 466/9622/16-к - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на грошові кошти у сумі 670000 грн., 100 доларів США, мобільний телефон марки Нокіа Е52 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою № НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 26000 грн., диктофон «Олімпус», флеш-карту та блокнот із написом «пролінк», вилучені у за місцем проживання та у транспортному засобі ОСОБА_6 під час проведення обшуків 15.11.2016, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував доводи прокурорів про те. що під час скоєння кримінального правопорушення здійснювався неодноразовий обмін грошових коштів, що дає підстави вважати, що інші грошові кошти, вилучені під час обшуку, могли також застосовуватися під час їх обміну. На даний час досудове розслідування триває, і з метою з`ясування всіх обставин передачі та обміну предмету злочину, встановлення осіб, які проводили ці обміни, вилучені грошові кошти необхідно дослідити, у т.ч. шляхом призначення відповідних експертиз з дослідження біологічних зразків.
Вказує, що 280000 гривень не є еквівалентом 11000 доларів США, тому що на момент здійснення обміну вказаних грошових коштів, а саме 03.11.2016 курс НБУ для долару США становив 25.55867 грн. (25.55867x11000=281145,37грн.), а курс цієї ж валюти на чорному ринку складав від 27,01 грн. до 27,07 грн. за долар C.LLIA (27,01x11000=297110 грн.). Враховуючи, що ОСОБА_6 здійснює валютнообмінні операції з фізичними особами поза межами банків, є підстави вважати, що обмін грошових коштів міг здійснюватися саме за курсом чорного ринку.
Наголошує, що ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що має лише один лоток для здійснення торгівлі, а також дійсно здійснює валютнообмінні операції з іншими фізичними особами поза банківськими та іншими установами, які мають відповідні дозволи і ліцензії на здійснення таких операцій.Вказані дані свідчать про низьку ймовірність отримання грошових коштів у сумі 670 000 гривень та 26000 гривень від вказаної підприємницької діяльності і можуть свідчити саме про набуття їх під час здійснення обміну валютних коштів, у т.ч. тих, що є предметом злочину.
На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року про накладення арешту на майно, та відмовити в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Західного регіону ОСОБА_5 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, в решті залишити оскаржувану ухвалу без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею було необгрунтовано накладено арешт на частину вилученого майна, оскільки відповідно до законодавства, у разі задоволення клопотання про накладення арешту слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Вважає, що органом досудового розслідування не було доведено та не надано доказів суду, що 670000 грн., 100 доларів США, мобільний телефон марки НОКІА Е52 із сім-карткою № НОМЕР_2 , та 26000 грн. диктофон, флеш-карту та блокнот, використовувались при здійсненні кримінального правопорушення., передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369, ч.3 ст.369-2 КК України, або були залучені для проведення оперативно-розшукової діяльності, або містять сліди кримінального правопорушення, або несуть відомості, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані, або використовувались як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди, чи здобуті незаконним шляхом, тому вказані речі та грошові кошти необхідно повернути їх власникам.
Наголошує, що вилучені грошові кошти належать саме йому та його дружині ОСОБА_9 , з якою він перебуваю в фактичних шлюбних стосунках та має з нею спільних малолітніх дітей, та дані гроші зберігалися дома по місцю його проживання в орендованому житлі та призначалися для придбання квартири.
Підкреслює, що ні в клопотанні прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а ні в ухвалі суду від 22.11.2016 року відсутнє мотивування, яка конкретно була правова підстава для арешту майна. Звертає увагу, що твердження «сукупність підстав та розумних підозр» суперечить вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім цього, вказує, що станом на 22.11.2016 року згідно офіційного курсу валют, затвердженого НБУ, 1 долар США складає 25.783819 грн., а тому 11 тис. доларів США не еквівалента 280 тис. грн.
Зазначає, що, судом першої інстанції не враховано, що грошові кошти в сумі 1 тис. доларів США ймовірно були привласнені посередником адвокатом - підозрюваним у справі ОСОБА_10 , та надалі 5 тис. доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, також були вилучені органом досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги ОСОБА_6 , думку захисників, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу прокурора заперечили, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 6.12.2016 р. ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційну скаргу прокурора заперечив та пояснив, що він не займається обміном грошових коштів, а займається підприємницькою діяльністю, а саме торгівлею.

В судове засідання призначене на 7.12.2016 р. ОСОБА_6 не з`явився та подав клопотання про розгляд справи без його участі, однак у присутності його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 4 листопада 2016 року слідчим в особливо важливих справах СВ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_11 за погодженням з прокурором ОСОБА_12 в порядку КПК України повідомлено ОСОБА_13 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України. 4 листопада 2016 року слідчим в особливо важливих справах СВ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_11 за погодженням з прокурором ОСОБА_12 в порядку КПК України повідомлено ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України. 14 листопада 2016 року заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором ОСОБА_15 в порядку КПК України повідомлено ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно постанови слідчого в особливо важливих справах СВ СУ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_16 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000116 визнано грошові кошти у сумі 696000 грн. та 100 доларів США. Разом з тим, така була винесена лише 22.11.2016 р., не долучена до матеріалів, якими обґрунтовувалось клопотання, яке подане до суду першої інстанції 16.11.2016 р. і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції про наявність такої заявлено не було.

Як встановлено колегією суддів, жодних підстав для накладення арешту на грошові кошти у сумі 670000 грн., прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не наведено та не подано будь-яких доказів.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 вступили у злочинну змову між собою з метою отримання та надання неправомірної вигоди. Реалізучи свій злочинний умисел, вони вимагали та отримали від батька ОСОБА_17 - ОСОБА_18 неправомірну вигоду у розмірі 11000 доларів США, яку частково розділили між собою, а частину грошових коштів у розмірі 5000 доларів США надали військовому прокурору Чернівецького гарнізону, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були затримані.
З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти у сумі 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., що є еквівалентною 11 тис. доларів США, 100 доларів США, мобільний телефон марки Нокіа Е52 ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою № НОМЕР_2 , диктофон «Олімпус», флеш-карта та блокнот із написом «пролінк», вилучені за місцем проживання та у транспортному засобі ОСОБА_6 під час проведення обшуків 15.11.2016 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Доводи апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, та такими, що не спростовують правильних висновків слідчого судді.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг немає.

Підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 по справі № 466/9622/16-к прокурором ОСОБА_19 немає, оскільки такий не пропущений.

Керуючись ст. ст. 170, 407, 418, 419, 422 КПК України, -
постановила:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова відхилити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2016 р. про накладення арешту залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3