справа №619/988/17
провадження №1-кп/619/208/17
УХВАЛА
04 травня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000152 від 02.02.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:
28 березня 2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000152 від 02.02.2017 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання, обвинувачений просив змінити запобіжний захід на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою посилаючись на те, що має на утриманні малолітнього сина та дружину, яка не працює.
Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ухвали суду від 31.03.2017 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено по 30 травня 2017 року включно.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За пунктом 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства України, тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але, при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є обов`язковою, неодмінною умовою законності продовження терміну тримання під вартою, й відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи.

У справі Європейського суду з прав людини "Ілійков проти Болгарії" закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключний запобіжний захід протягом певного часу.
Під час розгляду вказаного питання судом вивчена можливість щодо не продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою та зміну запобіжного заходу на менш суворий. При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, дотримавшись вимог ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199, 315 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися.

При цьому, суд виходить з того, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. До того ж, судове провадження по даній справі не завершено, не допитані свідки, що не виключає можливість незаконного впливу на них зі сторони обвинуваченого, обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання, раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість, вину визнає частково.

У зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 372, 392 КПК України, , суд
постановив:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 вважати продовженим по 04 липня 2017 року включно.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1