АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого2017 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

особи, як подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, 20 січня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням, в якому просив поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, посилаючись на відсутність можливості подати апеляційну скаргу у передбачений законом процесуальний строк через постійні виїзди за кордон.

13 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав доповнення до апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких зазначав, що не був присутній під час оголошення постанови судді місцевого суду від 23 травня 2016 року, а після ознайомлення зі змістом постанови звернувся до експертної установи для проведення автотехнічного дослідження, оскільки вважав необхідним подати апеляційну скаргу разом із висновком експерта. Крім того зазначав, що у зв`язку із відрядженнями за межі України, не мав можливості подати апеляційну скаргу вчасно.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 , та його захисника ОСОБА_3 , які просили поновити строк на апеляційне оскарження, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду у матеріалах справи відсутні.

Як зазначив у апеляційній скарзі та в судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 , зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився в грудні 2016 року.

Як убачається з наявної у матеріалах справи про адміністративне правопорушення розписки представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 , копію постанови від 23 травня 2016 року він отримав 20 грудня 2016 року.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року(надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
У зв`язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного
суду м. Києва ОСОБА_1