Справа № 502/228/17
УХВАЛА

14 лютого 2017 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
03.01.2017 року, невстановлена особа з приміщення магазину «АТБ Маркет», розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Гагаріна, № 98-а, таємно викрала продукти харчування.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин), 01.02.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ведеться досудове розслідування.

13.02.2017 року слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна.

У клопотанні слідчого зазначено та підтверджено поясненнями прокурора наступне:

10.02.2017 року керуючий магазином «АТБ Маркет» ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції 5 відеозаписів з камер внутрішнього спостереження магазину, за період часу з 15.05 години по 15.08 годину 03.01.2017 року, які у подальшому було записано на оптичний комп`ютерний диск.

Даний оптичний комп`ютерний диск з відеозаписами згідно ст. 237 ч. 7 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки на записах зберігається зображення особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного злочину, а тому має значення для кримінального провадження та може у подальшому бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

На підставі обставин викладених у клопотанні прокурор просить суд задовольнити його у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.
Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги основоположні засади кримінально-процесуального законодавства про те, що завданнями кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування злочину (ст. 2 КПК України), та те, що існує достатньо підстав вважати, що зазначений у клопотанні предмет зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити, оскільки відмова в його задоволенні перешкоджає виконанню вищевказаних завдань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131 132, 167, 170 - 175 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на оптичний комп`ютерний диск з 5 відеозаписами з камер внутрішнього спостереження магазину «АТБ Маркет», за період часу з 15.05 години по 15.08 годину 03.01.2017 року, які працівникам поліції 10.02.2017 року добровільно видала керуючий магазином ОСОБА_6 .

Заборонити будь яким особам користуватись та розпоряджатись вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчім СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1