Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________копія:________
У Х В А Л А
Іменем України
15 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за поданням в.о. начальника Катеринівської виправної колонії №46 УДПС України в Рівненській області ОСОБА_4 (далі подання адміністрації Катеринівської ВК №46) щодо вирішення питання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Щербаковський, Комсомольського р-ну, Ахтюбинської області, Республіки Казахстан, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2013 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року;

За участі:
секретаря с/з - ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 важає ухвалу Сарненського районного суду від 07 грудня 2016 року, якою встановлено адміністартивний нагляд відносно нього, необгрунтованою та фактично просить її скасувати, відмовивши у задоволенні подання адміністрації Катеринівської ВК №46.

Згідно цієї ухвали, подання в.о. начальника Катеринівської ВК ОСОБА_4 задоволено та встановлено відносно засудженого ОСОБА_5 адміністративний нагляд на строк 2 (два) роки зі встановленням обмежень на цей самий строк, а саме: 1) заборонено виходити з будинку (квартири) з 22-ї години по 6-ту годину наступного ранку; 2) заборонено перебувати в ресторанах, кафе міста (району); 3) зобов`язано реєструватись в поліції 2 рази на місяць; 4) заборонено виїжджати в особистих справах за межі населеного пункту по місцю проживання.

Задовольняючи подання адміністрації установи виконання покарань, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що наявна в матеріалах справи характеристика на засудженого ОСОБА_5 свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення, оскільки негативно характеризується протягом часу відбування покарання. Також, суд першої інстанції вказав, що з довідки про наявність стягнень та заохочень на ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання на останнього було накладено 14 (чотирнадцять) дисциплінарних стягнень, і за цей час засуджений мав лише одне заохочення. Таким чином, місцевий суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.133 КВК України, засуджений ОСОБА_5 є злісним порушником установленого порядку відбування покарання, що підтверджується також і матеріалами особової справи засудженого, а тому знайшов підстави для встановлення адміністративного нагляду.

В обгрунтування заявлених вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_5 зазначає, що підстав для встановлення судом адміністративного нагляду відносно нього не було, так як характеризуючі його дані свідчать про протилежне. Вказує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у судовому рішенні, а сам розгляд подання судом за відсутності захисника таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Просить ухвалити судом апеляційної інстанції законне та справедливе рішення, скасувавши ухвалу суду першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений завчасно, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про відмову в її задоволенні та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судового провадження за поданням адміністрації Катеринівської ВК №46, дослідивши характеристику адміністрації колонії на засудженого ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року (зі змінами та доповненнями), завданням та метою встановлення адміністративного нагляду є запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений ОСОБА_5 , з урахуванням характеризуючих даних на нього та попередніх судимостей, є особою, відносно якої може бути застосовано адміністративний нагляд, на підставі п.б ст.3 вищезазначеного Закону.

Характеристика адміністрації Катеринівської ВК №46 на засудженого ОСОБА_5 , що затверджена начальником установи (а.с.2-3), та довідка про наявність стягнень та заохочень на засудженого (а.с.4) свідчать про те, що останній за час відбування покарання мав 14 (чотирнадцять) стягнень, зокрема за вживання спиртних напоїв, створення конфліктних ситуацій, порушення вимог режиму утримання тощо, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, працював різноробочим на виробництві установи по механічній обробці каменю, має виконавчі листи, зокрема на виплату аліментів на суму 139 (сто тридцять дев`ять) та 300 (триста) грн., які не сплачує у зв`язку з низькою заробітною платою.

У відповідності до п.б ст.4 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», подання, направлене до суду адміністрацією Катеринівської ВК №46, на думку суду першої інстанції, повністю підлягало до задоволення за наведених у ньому доводів, з урахуванням особи ОСОБА_5 , та з таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду, в ході перегляду ухвали.

Колегією суддів також встановлено та підтверджується наявними матеріалами провадження, зокрема копією витягу з вироку Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2013 року відносно засудженого (а.с.5-6), що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, зокрема:

1) вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 листопада 1995 року за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.46-1 КК України (в ред.1960 року) звільнений від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік;

2) вироком Луцького міського суду Волинської області від 20 серпня 1999 року за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.46-1 КК України (в ред.1960 року) звільнений від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку 2 (два) роки;

3) вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2001 року за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці зі штрафом в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.. Звільнений умовно-достроково 31 грудня 2003 року на невідбуту частину покарання, що становить 3 (три) місяці 23 (двадцять три) дні;

4) вироком Млинівського районного суду від 18 березня 2011 року за ч.ч. 1, 2 ст.185; ст.70 КК України до остаточного покранння у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання зі встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Згідно вимог Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», колегією суддів встановлено, що даний кримінальний закон, що стосується порядку виконання судових рішень, встановлює адміністративний нагляд, як примусовий профілактичний захід лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про встановленння адміннагляду судом є доведеність того, що засуджений не став на шлях виправлення, з урахуванням поведінки в установах відбування покарання та інших характеризуючих даних на засудженого.

Суд першої інстанції, задовольнивши подання адміністрації Катеринівської ВК №46, прийнявши рішення про встановлення адміннагляду відносно ОСОБА_5 з покладенням обов`язків, які на думку суду виправдовують їх покладення на засудженого, враховував усі вищевказані підстави та з прийнятим рішенням місцевого суду погоджується і колегія суддів, зважаючи додатково на попередні судимості засудженого.

Будь-яких вагомих обставин, підтверджених доказами, у поданій апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 не навів і висновків суду першої інстанції не спростував.

Суду апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України, надано право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою, законною та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ЗУ «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року (з урахуванням змін та доповнень); колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року, якою встановлено адміністративний нагляд з покладенням обов`язків на строк 2 (два) роки відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя- доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1