Провадження № 1-кс/369/2526/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0005206 від 18.12.16 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на автомобіль у кримінальному провадженні №0005206 від 18.12.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005206 від 18.12.16, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що (ЄО№44860 від 18.12.2016 р. ) 18.12.16 приблизно о 3 год 20 хв. на 19 км. а/д Київ-Одеса трапилася ДТП за участю автомобіля "Peugout 405" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухаючись в напрямку м. Одеса здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину у невстановленому місці.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, відкритого перелому гомілки з ліва.

18.12.2016 проведеним оглядом місця події ДТП встановлено, що автомобіль "Peugout 405" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі механічні пошкодження, 18.12.2016 було вилучено та доставлено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки "Peugout 405 GR" реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб містить сліди злочину. Тобто є підстави вважати, що вказана річ є доказом злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Згідно положення ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним участині другій статті 167цього Кодексу.
Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В даній ситуації задля збереження вилучених речей, які можуть виявитися речовими доказами є необхідність у накладенні арешту на них.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що вищевказані речі можуть бути предметом та знаряддям вчинення злочину, відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, ст.. слідчий просить накласти на них арешт; заборонити розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаними речами.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши прокурора, приходжу до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст.286 КК України, зазначені у клопотанні речі можуть бути доказом вчинення злочину, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть зберігати на собі сліди злочину, бути прихованими, відчуженими чи пошкодженими з метою приховування слідів злочину, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "Peugout 405 GR" реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1988 року випуску, номер шасі: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися автомобілем "Peugout 405 GR" реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1988 року випуску, номер шасі: НОМЕР_3 .

Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (пяти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1