Провадження № 1-кп/200/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000048, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.01.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 3 роки;

-07.02.2017 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.315, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2016 року у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання і використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Так, 15 березня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , особисто зацікавившись особами жіночої статі, які періодично відвідують кв. АДРЕСА_4 , розташовану на 4 поверсі вказаної вище адреси, прийняв рішення незаконно придбати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації у вигляді прихованих відеокамер та засобів аудіофіксації, для подальшої скритої аудіо/відео зйомки вищевказаних осіб жіночої статі.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на придбання та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, ОСОБА_4 того ж дня - 15.03.2016 року, у невстановлених осіб та за невстановлених обставин, із використанням глобальної мережі Інтернет незаконно придбав пристрій чорного кольору, приблизними розмірами 5*2,5*0,5 см., зовні схожий на брелок від автомобільної сигналізації, із вмонтованою у нього фото-, відеокамерою та встановленою флеш-картою «Арасеr mісго 16 GВ» № НОМЕР_1 , а також круглий пристрій білого кольору, приблизними розмірами: діаметр 10 см., об`єм 2,5 см., зовні схожий на датчик пожежної сигналізації, із вмонтованою у нього мініатюрною фото-, відеокамерою та мікрофоном, та встановленою флеш- картою «Арасеr 16 GB» № D 33466, та пульт дистанційного керування з 5 (п`ятьма) функціональними кнопками до останнього технічного пристрою.

ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, направленого на подальше використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, після їх придбання, 17.03.2016 року в період часу з 13 год. 00 хв. до 13 год. 15 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на четверному поверсі, на сходовому майданчику квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , діючи умисно, встановив на вказаному сходовому майданчику раніше придбані ним 15.03.2016 року технічні засоби. Зокрема, відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під брелок від автомобільної сигналізації, ОСОБА_4 скрито було встановлено над вхідними дверима квартири АДРЕСА_6 , а спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під датчик сигналізації, ОСОБА_4 скрито було встановлено з правої сторони від квартири АДРЕСА_5 , розташованою за вищевказаною адресою.

Далі ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, із використанням пульту дистанційного керування з 5 (п`ятьма) функціональними кнопками увімкнув, налаштував, перевірив функціонування та працездатність технічних пристроїв, перевірив, що запис відео- та аудіосигналу безперешкодно здійснюється.

25.04.2016 року в ході проведення співробітниками Управління СБ України у Дніпропетровській області огляду сходового майданчику квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , тим саме злочинна діяльність ОСОБА_4 була зупинена.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи ліцензії на провадження господарської діяльності з торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, достовірно знаючи, що їх торгівля без ліцензії заборонена, в порушення вимог п. 9 ч.3 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01 червня 2000 року № 1775-111, п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб, інших держав на території України Додатку № 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-Х11, та п. 2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізацію та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших заходів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1450 від 27 жовтня 2001 року, 15.03.2016 року у невстановлених осіб та за невстановлених обставин, із використанням глобальної мережі Інтернет незаконно придбав відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під автомобільний брелок та відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під датчик сигналізації, пульт дистанційного керування з 5 (п`ятьма) функціональними кнопками, а 17.03.2016 року у період часу з 13 год. 00 хв. до 13 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на четверному поверсі, на сходовому майданчику квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , діючи умисно, незаконно використав відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під автомобільний брелок та відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під датчик сигналізації, які окремо один від одного відповідно до висновку експерта зонального експертного сектору ІСТЕ СБ України в Управлінні СБ України у Дніпропетровській області № 50 від 16.06.2016 року - придатні та призначені для негласного отримання інформації, відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання відео-аудіо інформації.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному придбанні та використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, кваліфікуються за ч. 1 ст. 359 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в процесі відвідувань зазначених місць, приблизно в березні 2016 року помітив жінок, у гарному вбранні та викликаючої зовнішності відвідують один з під`їздів буд. АДРЕСА_3 , номера під`їзду не вже не пам`ятає. Пізніше йому стало відомо, що жінки відвідували квартиру АДРЕСА_4 вказаної адреси. Оскільки він все частіше почав помічати, як жінки відвідували вказану адресу, його це дуже зацікавило, та одного разу він вирішив перевірити, куди саме слідують жінки та з якою метою. Коли одного разу він пройшов за однією з дівчат то помітив, як остання захвилювалася, побачивши його, й зробила вигляд, що когось чекає, а він в свою чергу, зробив вигляд, що далі пішов по своїм справам. Однак зміг побачити, що дівчина пройшла до кв. АДРЕСА_6 . яка розташована на 4 поверсі. Крім того, зміг розгледіти, що у квартирі були ще дівчата, так як побачив дівчину, яка відчинила двері та дівчину, яка проходила повз двері у самій квартирі.
Даний факт його зацікавив, та він почав міркувати, що може відбуватися у вказаній квартирі, припустив, що у вказаній вище квартирі, відповідно до вбрання та зовнішнього вигляду дівчат, може знаходитись або публічний будинок, або масажний салон. Також вирішив, що може якимось чином зафіксувати той факт, що дівчини відвідують квартиру АДРЕСА_6 , то отриману подібним чином інформацію зможе використати у власних цілях, передати за грошову винагороду дівчинам, яких зможе зафіксувати, або зможе дізнатись більше про дівчат та отриманою інформацією скористатись.
Так, 15.03.2016 року, скориставшись часом, коли біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , безпосередньо біля квартири АДРЕСА_4 нікого не було, він продивився сходовий майданчик 4 поверху за вказаною адресою та визначився з місцями розташування технічних засобів із мініатюрними прихованими відеокамерами та мікрофонами біля вказаної' квартири. З цією метою, він із використанням мережі Інтернет, придбав пристрій чорного кольору, невеликого розміру, зовні схожий на брелок від автомобільної сигналізації, із вмонтованою у нього мініатюрною фото-,відеокамерою та мікрофоном, із встановленою флеш-картою розміром 16 GB, круглий пристрій білого кольору, зовні схожий на датчик пожежної сигналізації, із вмонтованою у нього мініатюрною фото-,відеокамерою та мікрофоном, із встановленою флеш-картою розміром 16 GB, а також пульт дистанційного керування з 5 функціональними кнопками, призначений для керування останнього технічного пристрою. На даний час вже не пам`ятає, на якому саме Інтернет сайті придбав вказані технічні пристрої та яка їх вартість, на час замовлення був зацікавлений лише тим, щоб поскоріше придбати вказані технічні засоби, які мають мініатюрні засоби відео та аудіо фіксації та по скоріше їх встановити.
Як він зрозумів, технічні засоби на момент його замовлення перебували у м.Дніпро, оскільки він з продавцем, під час переписки у Інтернеті, зміг домовитись про отримання товару того ж дня, в день замовлення 15.03.2016 року.
Вказав, розумів, що замовлені та отримані ним технічні засоби заборонені законами України, оскільки продавець йому у тексті переписки повідомив, що предмети залишить біля зупинки громадянського транспорту, яка розташована неподалік від ринку «Озерка». Оплату він здійснив грошовим переказом у терміналі на номер рахунку, який був наданий в ході Інтернет-переписки продавцем. Вартість його замовлення складала 200, 00 грн.
Отримавши технічні засоби, й перевірив вдома, яким саме чином вони працюють, та переконавшись в їх працездатності, він вирішив встановити їх 17.03.2016 року в обідній час.
Прибувши в першій половині дня 17.03.2016 року у м. Дніпро, він декілька разів прогулявся АДРЕСА_3 , так би мовити приглядався. Переконавшись у тому, що його ніхто не помітить й він в свою чергу не приверну зайвої уваги перехожих громадян, приблизно о 13 год. 00 хв. він пройшов до під`їзду будинку АДРЕСА_7 на четвертому поверсі, переконався у відсутності будь-яких осіб приступив до монтування раніше придбаних ним технічних засобів. За результатами монтування технічних засобів, вони були встановлені на наступних місцях: пристрій чорного кольору, невеликого розміру, зовні схожий на брелок від автомобільної сигналізації, із вмонтованою у нього мініатюрною фото-,відеокамерою та мікрофоном, із встановленою флеш-картою розміром 16 GB, ним скрито була встановлена над дверима квартири АДРЕСА_4 з лівої сторони, круглий пристрій білого кольору, зовні схожий на датчик пожежної сигналізації, із вмонтованою у нього мініатюрною фото-, відеокамерою та мікрофоном, із встановленою флеш-картою розміром 16 GB, ним скрито був встановлений з правої сторони від квартири АДРЕСА_5 .
Після встановлення він швидко перевірив, із використанням пульту дистанційного керування з 5 функціональними кнопками, роботоспроможність, пристрою, схожого на пожежну сигналізацію, який як було встановлено в ході перевірки, був у робочому стані.
Доповнив, що коли він почав монтувати технічні засоби, сходами проходив, проживаючий у цьому під`їзді чоловік та почав йому задавати питання типу - а навіщо, а хто я такий. Після чого швидко вийшов із під`їзду.
Через деякий час він усвідомив, що в нього через встановлення даних технічних засобів можуть виникнути проблеми, й тому вирішив повідомити про свої дії до Служби безпеки України в Дніпропетровській області й в подальшому добровільно передав вказаній службі п`ять пультів дистанційного керування з функціональними кнопками .
В скоєному щиросердно покаявся.

В процесі досудового розслідування заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувалися.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Заявою ОСОБА_4 від 19 травня 2016 року щодо добровільної передачі пульту дистанційного керування з 5 функціональними кнопками, який призначений для керування круглим пристроєм білого кольору, зовні схожий на датчик пожежної сигналізації, із вмонтованою в нього мініатюрною фото-,відеокамерою та мікрофоном, із встановленою флеш-карткою розміром 16 GB ( а.с.16).
Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03 червня 2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_4 як особу, котрого у березні 2016 року він побачив в обідній час коли повертався додому, який на сходовому майданчику встановлював якийсь предмет, схожих візуально та датчик пожежної сигналізації навпроти квартири АДРЕСА_6 ( а.с.41-42).
Протоколом огляду від 25.04.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляду за адресою: АДРЕСА_7 , яка знаходиться в під`їзді №2 на 4 поверсі. Над дверима квартири АДРЕСА_4 з лівої сторони біля квартирного дзвоника виявлено пристрій чорного кольору, розміром 5х2,5 см, товщиною 0,5 см з вмонтованою фото,-відеокамерою. Зовні пристрій схожий на брелок від автомобільної сигналізації. На лицьовій стороні пристрою наявні дві кнопки з бокової сторони наявні два отвори розйому USB і роз`єм з флешнакопичевачем флеш карток, розміром 16 GB «Apacer micro».
На сходинковій клітці того ж поверху з правої сторони від квартири АДРЕСА_5 виявлений пристрій білого кольору, розміром 0,10, об`ємом 2,5 мл, зовні схожий на датчик пожежної сигналізації, в середні якого знаходиться мініатюрна фото,-відеокамера та мікрофон, при розбиранні пристрою було виявлено отвір для СД картки, карта розміром 16 GB «Apacer micro» та USB отвір. Вказані предмети були вилучені та упаковані в поліетиленовий пакет ( а.с.43 47) та визнані речовими доказами ( а.с. 65-67).
Висновком експерта №50 від 16.06.2016 року, відповідно до якого на поверхні корпусу пристрою, зовні схожого на брелок від автомобільної сигналізації, слідів папілярних візерунків, не виявлено. Відповісти на питання чи придатні сліди пальців рук для ідентифікації особи не є можливим, у зв`язку з відсутністю слідів папілярних візерунків.
На поверхні корпусу пристрою, зовні схожого на датчик пожежної сигналізації, виявлено 3 (три) сліди папілярних візерунків. Сліди №№1-3 не придатні для ідентифікації особи.
Наданий об`єкт №1 являє відеоаудіо записуючий пристрій, закамуфльований під автомобільний брелок, призначений для отримання, а також реєстрації та накопичення відео-адіо-інформації на зовнішньому носії ( картці пам`яті типу «micro CD»).
Наданий об`єкт №2 являє відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований датчик сигналізації, призначений для отримання, а також реєстрації та накопичення відео-аудіо інформації на зовнішньому носії ( картці пам`яті типу «micro CD»).
Надані на дослідження об`єкти №1-2 мають наступні технічні характеристики:
-растр фото 1280х1024 пикселів;
-растр відео 720х 480 пикселів;
-якість звуку 128 кбіт/сек.;
-частота кадрів 30 кадрів/сек.;
-відстань від джерела акустичного сигналу, на якій мовна інформація сприймається розбірливо до 5 м.
Надані на дослідження об`єкти №1-2 знаходяться у робочому стані та можуть використовуватися за призначенням.
Встановити марку та модель наданих на дослідження об`єктів №1-2 не є можливим, у зв`язку з відсутністю будь-яких маркувань та позначок на них.
Наданий на дослідження об`єкт не має слідів використання, об`єкт №2 раніше був у використанні.
Об`єкти №1-2 не являють собою єдину систему негласного отримання інформації. Окремо один від одного, об`єкти №1-2 відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання відео-аудіо інформації (а.с.54-63).
Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у незаконному придбанні та використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вірно кваліфіковані ч.1 ст.359 КК України.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного.

Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд незважаючи на те, що останній вчинив даний злочин в період іспитового строку, суд не вбачає підстав для застосування ст.71 КК України, оскільки покарання за даним вироком суду було враховано при призначенні покарання за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.02.2017 року.
При цьому, суд вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.70 КК України врахувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.02.2017 року, який набрав чинності.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 371, 373- 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.359 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.359 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.02.2017 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 3 (три) місяці з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24 квітня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 12 січня 2017 року по 24 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 12 січня 2017 року по 24 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази - відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під автомобільний брелок, відео-аудіо записуючий пристрій, закамуфльований під датчик сигналізації, пульт дистанційного керування з 5-ма функціональними кнопками ( а.с.65-67), що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Дніпропетровській області ( а.с.64-67) знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №50 від 16 червня 2016 року та № 50 в сумі 880 грн. 30 коп., перерахувавши вказану суму на р/р7395 в ДКСУ в м.Києві, код банку 820172, , Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (а.с.64).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1