Справа № 461/3761/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/447/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт), прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
особи відносно якої вирішується питання екстрадиції - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2017 про відмову в задоволенні клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 задоволити та застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_10 у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Вище вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_10 відмовлено.

Звільнено громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в ДУ «ЛУВП № 19» негайно в залі суду.

Застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід домашній арешт в період часу із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., до вирішення питання про його видачу компетентним органам Російської Федерації, на строк до 30 липня 2017 року включно.

Покладено на ОСОБА_10 такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено ОСОБА_10 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього на строк до 30 липня 2017 року включно.

Роз`яснено ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На думку апелянта оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що слідчий суддя не врахував, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.30, ч.5 ст.228.1, п. «б» ч.4 ст.229.1 КК Російської Федерації, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані йому діяння не закінчились. Крім цього, відповідно до постанови Хорошевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 29.09.2015 стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою та завданням застосування щодо ОСОБА_10 екстрадиційного арешту є гарантування запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі компетентним органам Російської Федерації на виконання положень Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано питання з питань екстрадиції.

Вважає, що думка слідчого судді про те, що позитивні характеристики ОСОБА_10 , те, що він має постійне місце проживання у Львівській області та міцні соціальні зв`язки, не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, тривалий час та на законних підставах проживає на території України гарантують запобігання втечі ОСОБА_10 та забезпечення у подальшому його видачі, є помилковою.

Слідчим суддею при винесенні ухвали не враховано вік та стан здоров`я особи. Так, згідно з інформацією ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» ув`язнений ОСОБА_10 при поступленні в УВП пройшов необхідні медичні обстеження, проконсультований лікарями медичної частини, встановлено діагноз: практично здоровий. Слідувати етапом за станом здоров`я може.

Також висновок слідчого судді про міцні соціальні зв`язки є необґрунтованим, оскільки він неодружений, а його малолітня дитина проживає на території Російської Федерації.

Окрім цього, хибними є висновки слідчого судді про постійне місце проживання ОСОБА_10 , оскільки місцем реєстрації останнього є АДРЕСА_1 , а проживає він за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено самим ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Відтак, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_10 може у будь-який момент змінити місце свого проживання та перебування не поставивши до відома прокурора чи суд, що унеможливить подальшу процедуру екстрадиції та виконання державою Україна взятих на себе міжнародно-правових зобов`язань.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, захисника та ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 30 ч.5 ст.228.1 КК РФ (готування у вигляді умисного створення умов до незаконного збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великому розмірі, яке не було доведене до кінця, з причин, що не залежали від нього), п. «б» ч.4 ст.229.1 КК РФ (вчинення контрабанди наркотичних засобів і психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великому розмірі), що відповідає ч.1 ст.14, ч.3 ст.307, ч.2, ч.3 ст.305 КК України.

23.04.2015 ОСОБА_10 притягнуто як обвинуваченого у кримінальній справі №35/26-3/3349 та пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 30, ч.5 ст.228.1, п. «б» ч.4 ст.229.1 КК Російської Федерації.

21.05.2015 ОСОБА_10 оголошено в розшук.

31.08.2015 громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук на території усіх держав-членів Інтерполу, з метою його видачі, та постанову скеровано в НЦБ Інтерполу.

Постановою Хорошевського районного суду м.Москви Російської Федерації від 29.09.2015 стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сектором Інтерполу та Європолу ГУ НП у Львівській області (лист №952/33/У-2017 від 25.04.2017) підтверджено факт перебування громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у міжнародному розшуку, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 30, ч.5 ст.228.1, п. «б» ч.4 ст.229.1 КК Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_10 компетентними органами Російської Федерації злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.1 ст.14, ч.3 ст.307, ч.2, ч.3 ст.305 КК України і передбачають максимальне покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Статтею 585 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2017 р. стосовно ОСОБА_10 в порядку ст.583 КПК України було застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2017 р.

Керівник Львівської місцевої прокуратури №1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі ОСОБА_10 .

Слідчий суддя, всебічно і повно дослідивши матеріали клопотання, дійшов вірного висновку про те, що до ОСОБА_10 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, оскільки в матеріалах клопотання відсутні відомості про ухилення ОСОБА_10 від правосуддя чи про намір такого ухилення. Він тривалий час перебуває на території України, з 11.05.2016 р. займає посаду директора ТОВ «Терсіс-Упак Україна». За місцем роботи характеризується позитивно. Тривалий час та на законних підставах проживає на території України, не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання у Львівській області. Має міцні соціальні зв`язки.

Доводи прокурора, які він наводить в своїй апеляційній скарзі про те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_10 може у будь-який момент змінити місце свого проживання та перебування не поставивши до відома прокурора чи суд, що унеможливить подальшу процедуру екстрадиції та виконання державою Україна взятих на себе міжнародно-правових зобов`язань, є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали.

Відтак колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Згідно договору оренди квартири від 05.10.2016 року, ОСОБА_10 орендує квартиру АДРЕСА_3 . Термін дії оренди до 05.10.2017 року. Тому слід вважати місцем виконання запобіжного заходу ОСОБА_10 вказану квартиру, а не адресу, яку вказав слідчий суддя першої інстанції у своїй ухвалі.

Керуючись ст. 154-157, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) відносно ОСОБА_10 без змін.

Вважати місцем виконання запобіжного заходу домашнього арешту ОСОБА_10 АДРЕСА_2 .

Ухвала остаточно і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4