Провадження № 1-кс/161/4886/16
У Х В А Л А
ПРО ВІДМОВУ В СКАСУВАННІ АРЕШТУ МАЙНА
м. Луцьк 27 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянув клопотання гр. ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання про скасування арешту майна від гр. ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року, а саме з довідки про звернення за захистом №004609 від 29.01.2015 року.

ОСОБА_6 своє клопотання мотивує, тим що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року було накладено арешт на вище вказаний документи, який єдиним документом, що посвідчує його особу, без якого він не може вільно пересуватися по території України.

В судове засідання заявник не з`явився по невідомі суду причині, незважаючи на неодноразові відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та слідчого, які заперечували щодо скасування арешту майна, оскільки даний документ визнаний речовим доказом та має суттєве значення для вирішення справи, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст.170 ч.2 п.1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 131 ч.2 п.7 КПК України вказує, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи те, що даний документ визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000183 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 10.10.2016 року, на даний час не відпала потреба в застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження і на думку суду арешт на майно накладений обґрунтовано, а тому з огляду на вище наведене клопотання гр. ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170, 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання гр. ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1