Справа № 199/647/15-к
У Х В А Л А
іменем України
18 січня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000660, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_5 утримується під вартою.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 завалене клопотання про заміну ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з позбавленням волі. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачена тривалий час утримується під вартою, хворіє на тяжкі захворювання та потребує госпіталізації до лікарняної установи.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, оскільки всі наведені захисником обставини враховувалися судом при продовженні строку тримання обвинуваченої під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченій на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі, в збуті особливо небезпечного наркотичного засобу. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності її вини, обвинуваченій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачена раніше судима за вчинення умисних злочинів, переховувалася від суду, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
З урахуванням того факту, що обвинувачена за такого ж стану здоров`я при застосуванні менш суворого запобіжного заходу вже переховувалася від суду, менш суворі, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігання вищезазначеним ризикам.
Відповідні доводи захисника судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.
Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

18.01.2017