Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 334/91/17
Провадження №: 1-кп/332/71/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який має неповну середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.12.1991 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з випробуванням на підставі ст.25 КК України. 15.04.1992 року перегляд справи Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці 21 день. 02.09.1993 року звільнився з Вільнянської ВК Запорізької області №20;

-23.05.1995 року Ленінським районим судом м.Запоріжжя за ч.4 ст.81, ч.2 ст.141 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

-02.07.1999 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.3 ст.193 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.3 ст.42 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.05.1995 року та призначено покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 18.10.2000 року звільнився з Оріхівської ВК Запорізької області №88 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

-19.06.2002 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. 23.01.2006 року звільнився з Тростянецької ВК Вінницької області №39 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-02.06.2011року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, зараховано в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 18.08.2010 року по 02.06.2011 року. Звільнений в залі суду,-

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою суду від 10.01.2017 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Просить суд викликати в судове засідання обвинуваченого та його захисника, потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, оскільки не має можливості прибути за станом здоров`я.

Захисник обвинуваченого вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, а також вважав за необхідне під час судового розгляду допитати потерпілого.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду даного кримінального провадження та по викладених у ст.315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку про отримання обвинуваченим обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.01.2017 року підсудність даного кримінального провадження визначена за Заводським районним судом м.Запоріжжя.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

Судовий розгляд даного кримінального провадження необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегією суддів.

Вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий.

Таким чином, наявні всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи вагомістю наявних доказів вчинення ним особливо тяжкого злочину та з метою запобігання спробам останнього переховуватись від суду, вчинити інший злочин.
Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений від органів досудового розслідування та суду наміру ухилятися не має, просили змінити обраний запобіжний захід на більш м`який, а саме, домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання.
На думку колегії суддів заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_9 від 15.11.2016 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12.01.2017 року.
Обрання, продовження дії такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу ОСОБА_6 , його вік, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність постійного джерела доходу, наявність судимостей, які на теперішній час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку; тяжкість інкримінованого злочину, який є особливо тяжким, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим; небезпеку його переховування від правосуддя, відсутність міцних соціальних зв`язків.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я, на думку суду дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», суд вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 . Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.
Таким чином, суд вважає, що прокурором доведена необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0006797 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжя, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лізи Чайкіної, 65, об 11.30 години 12 січня 2017 року.

Справу розглядати колегією суддів.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2017 року.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати її копію Запорізькому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3