Справа № 173/1093/15-к
Номер провадження1-кп/173/4/2017
В И Р О К
іменем України
23 травня 2017 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000145, №0001479 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 жовтня 2014 року, близько о 09 год.30 хв., перебуваючи на території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_9 , розташованому у АДРЕСА_2 , побачив на земельній ділянці його домоволодіння одну бензопилу марки «Белмаш 2400У» 2013 року випуску, яка належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, у результаті раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, зокрема вищевказаної бензопили «Белмаш 2400У», переслідуючи корисливий мотив взяв у руки дану бензопилу та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , умисно, утримуючи бензопилу вийшов із території домоволодіння ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, таємно із корисливих мотивів викрав бензопилу марки «Белмаш 2400У» вартістю 1305 гривень, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1305 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 в період з 25 листопада по 30 листопада 2014 року близько о 16.00 годині, знаходячись у приміщенні шиномонтажу, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , діючи з умислом, направленим на заволодіння чужим майном, а саме чотирма легко сплавними автомобільними дисками №185 SR-236 діаметром 14 дюймів, які знаходилися у приміщенні шиномонтажу та належали на праві власності ОСОБА_7 , ввів в оману робітника вказаного шиномонтажу ОСОБА_10 , щодо права власності на вказані вище диски та запевнив останнього що має дозвіл власника, щоб забрати вказані диски, шляхом обману, з корисливих мотивів, заволодів чотирма легко сплавними автомобільними дисками №185 SR-236 діаметром 14 дюймів вартістю 1036,0 гривен за один диск, належних ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 3240,0 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Крім того, приблизно 10 січня 2015 року близько о 18.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), прийшов до гаражу, який розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , де ключем відчинив ворота та проник до гаражу, розташованого у вищезазначеному населеному пункті, де умисно, таємно, із корисливих мотивів, повторно викрав автомобільний причеп ХТР державний номерний знак НОМЕР_1 1979 року випуску, належний ОСОБА_8 , вартістю 6800 гривень, автомобільний телевізор «SILELIS» вартістю 500 грн., належний ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 7300 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Також, 07 березня 2015 року близько о 20.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні гаражу, належного ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_5 , внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), взяв кувалду, яка знаходилася у гаражі ОСОБА_11 та пробив нею отвір у стіні гаражу праворуч, через який проник до приміщення гаражу, належного ОСОБА_5 , де умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, викрав лещата слюсарні великі, 125 мм, вартістю 840 грн., лещата слюсарні, середні, 100 мм вартістю 610 грн., 2 баки із нержавіючої сталі квадратної форми ємністю 30 л кожен вартістю по 720 грн. за один бак на загальну суму 1440 грн., 3 каністри із нержавіючої сталі ємністю по 20 л кожна вартістю по 400 грн. за одну каністру на загальну суму 1200 грн., бідон алюмінієвий молочний ємністю 30 л вартістю 570 грн., належні ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 4660 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Крім того, 07 березня 2015 року близько о 20.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні гаражу, належного ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_5 , внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) взяв кувалду, яка знаходилася у гаражі ОСОБА_11 , та пробив нею отвір у стіні гаражу ліворуч, через який проник до приміщення гаражу, належного ОСОБА_6 , де умисно, таємно, із корисливих мотивів, повторно викрав човновий двигун «Вихрь-25» вартістю 1500 гривен, належний ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Також, 27 березня 2015 року близько о 20.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), проник на територію автотранспортного підприємства «АТП», яке розташоване за адресою: вул. Тітова,29 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, де таємно, повторно, із корисливих мотивів, викрав головний електродвигун потужністю 37 кВт до ливарної машини А711Б09 середньою вартістю 16 800,0 гривен, належну директору приватного підприємства ПП «Роял Кард Дніпро» ОСОБА_12 , чим спричинив ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 16 800,0 гривен, в цінах, діючих на момент скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України визнав повністю. Від дачі свідчень відмовився. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений викрав у неї човновий двигун «Вихрь-25». Претензій матеріального характеру не має.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений викрав у нього автомобільний причеп, автомобільний телевізор. Викрадене майно йому не повернуто, а тому просить відшкодувати завдану шкоду.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений шляхом введення в оману робітника шиномонтажу заволодів його автомобільними дисками. Претензій матеріального характеру не має.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений викрав у неї з гаражу майно. Претензій матеріального характеру не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаних в описовій частині вироку злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфікували за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у сховище;

ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, скоєні ним злочини відносяться до категорії тяжкого, середньої тяжкості та невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими він визнаний винним.

Обговорюючи питання стосовно заявлених матеріальних вимог зі сторони потерпілого ОСОБА_8 в розмірі 7 300 (сім тисяч триста) гривень та потерпілого ОСОБА_12 в розмірі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень, суд вважає, що дані вимоги, відповідно до ст. 1166 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлена сума знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, а також підтверджується матеріалами кримінального провадження. Що стосується питання відшкодування матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дане питання судом не обговорювалося оскільки вказані потерпілі претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Вирішуючи питання щодо внесеної обвинуваченим ОСОБА_4 застави, суд виходить з того, що ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з внесенням застави в сумі 25 000 (двадцять п`ять) тисяч гривень та також на нього було покладено ряд обов`язків, одним з яких була явка в судові засідання за викликом суду. Після внесення застави ОСОБА_4 05 червня 2015 року був звільнений з-під варти, проте в подальшому не став виконувати своїх обов`язків, а саме з`являтися в судові засідання, в результаті чого ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 було об`явлено в розшук та провадження по справі було зупинено. 06 квітня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий та ухвалою Верхньодніпровського районного суду від 06 квітня 2017 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосування запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не виконав покладених на нього обов`язків при внесенні застави, порушив їх грубим чином, в результаті чого його було об`явлено в розшук та провадження по справі було зупинено, суд вважає за необхідне внесену обвинуваченим ОСОБА_4 заставу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень звернути в дохід держави.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання

за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, що у відповідності до ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК УКРАЇНИ призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 08 квітня 2015 року до 05 червня 2015 року та з 06 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 06 квітня 2017 року.
Продовжити строк дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 7 300 (сім тисяч триста) гривень на користь ОСОБА_12 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Звернути в дохід держави заставу, внесену ОСОБА_4 за ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року, в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, зарахувавши її до спеціального фонду Державного бюджету України.
Речові докази по справі бензопилу марки «Белмаш», човновий двигун «Вихрь-25», лещата слюсарні великі, лещата слюсарні середні, 2 баки із нержавіючої сталі ємністю 30 л кожен, 3 каністри по 20 л кожна, бідон алюмінієвий ємністю 30 л, металеву кришку від головного електродвигуна, які належать та передана на зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили залишити законним володільцям;
автомобільний причеп НОМЕР_1 , телевізор «SILELIS», які належать потерпілому ОСОБА_8 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили - повернути законному володільцю;
металевий совок, який зберігається в камері зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1