АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000475 за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області, яка приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

якою обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровської області,

за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі /а.с.п.117-119/ прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.
Так, сторона обвинувачення вказує, що прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, обвинувальний акт містить відомості та найменування підприємства, на якому рахувалася кредиторська та дебіторська заборгованість, вказана конкретна сума податкових зобов`язань, а також встановлено фактичну дату підписання повідомлення-рішення, якою є 20 червня 2013 року.
Вказує, що реєстр досудового розслідування відповідає вимогам КПК України, як і те, що слідчим зазначено кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_7 , за ч.2 ст.364 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , за ч.2 ст.364 КК України обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровської області.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 не вбачається, на якому саме підприємстві рахувались кредиторська та дебіторська заборгованість; не визначено, яке підприємство і за якими операціями, на яку суму є кредитором, дебітором; не вказана конкретна сума податкових зобов`язань, яка підлягає доказуванню; не визначено суму податкових зобов`язань ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», на яку мав проводитись «транзит», не розкрито визначення терміну та суть «транзиту», що не є вживаним поняттям на законодавчому рівні; пославсь на відсутність кодів ЄДРПОУ ПАТ «Дніпровський меткомбінат» та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»; а також неможливість встановлення фактичної дати підписання повідомлення-рішення № , тобто встановлення дати фактичного доведення до кінця умислу ОСОБА_7 .
Крім того, суд вказав, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутній протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, внесення відповідних відомостей до ЄРДР, дата повідомлення ОСОБА_7 про підозру, протокол роз`яснення підозрюваній ОСОБА_7 права на захист, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 в якості підозрюваної, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що вказане унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження, призначення справи до судового розгляду та ухвалення законного судового рішення.
Захисником ОСОБА_8 подано письмове заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вона просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду-без змін, посилаючись на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить посилання на вчинення всіх процесуальних дій під час досудового розслідування, обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки він не містить належним чином сформульованого обвинувачення за ч.2 ст.364 КК України, відсутнє обґрунтування об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, за змістом обвинувального акту ОСОБА_7 не висунуто обвинувачення
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, захисника, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно з якою встановлені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 , він відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, посилання суду, що в обвинувальному акті не зазначено найменування підприємства, на якому рахувалася кредиторська та дебіторська заборгованість, на думку колегії суддів, не є обґрунтованими належним чином, оскільки в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 зазначено, що на обліку у Дніпродзержинській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перебувало обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», на якому рахувалася кредиторська та дебіторська заборгованість із зазначенням бухгалтерських рахунків(а. к. п. 11, абз.5).
Також не обґрунтованими є висновки суду щодо відсутності в обвинувальному акті конкретної суми податкових зобов`язань, тому як в акті вказано, що було спричинено тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді ненадходження до Державного бюджету України грошових зобов`язань платника податку на суму 1 629 958 гривень. ( а. к. п. 14).
Крім того, відсутність фактичної дати підписання повідомлення-рішення також спростовується встановленими в обвинувальному акті фактичними обставинами кримінального провадження, де чітко вказано, що 20 червня 2013 року заступником начальника Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції ОСОБА_9 було підписане податкове повідомлення-рішення № (а.к.п.14, абз.1).
Дата редакції ч.2 ст.364 КК України- від 07.04.2011 року зазначена в обвинувальному акті (а.к.п.14).
Отже, прокурором дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту, а виклад фактичних обставин кримінального правопорушення здійснено так, як прокурор вважає їх встановленими. У підготовчому судовому засіданні суд не вправі вирішувати питання, які є предметом розгляду кримінального провадження по суті, на що посилається захисник в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Зазначені в ухвалі суду недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, що вказують на порушення вимог ст. 291 КПК України, на думку колегії суддів, не є обгрунтованими належним чином, оскільки відсутність протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутність дати повідомлення ОСОБА_7 про підозру, протокол роз`яснення підозрюваній ОСОБА_7 права на захист, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 в якості підозрюваної, не вказує на істотні порушення КПК України щодо складання обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору.
У разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до ст.290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області, яка приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровської області - скасувати та призначити новий розгляд даного обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4