Справа № 274/6190/16-к
Провадження № 1-в/0274/134/17
У Х В А Л А
"29" березня 2017 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою "Бердичівська виправна колонія (№70) заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_5 , 1976 року народження, громадянина України, раніше судимого: 1) 14.12.1993 року за ст.ст. 140 ч. 2, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік;
2) 18.04.1994 року за ст.ст. 140 ч.2, 17, 117 ч. 1, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 06.03.1998 року за ст. 206 ч. 2 КК України до 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
4) 12.03.2001 року за ст. 81 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 18.05.2005 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4років 6 місяців позбавлення волі;
6) 17.07.2009 року за ст. ст. 125 ч. 1,71 КК України до 10 місяців 14 днів позбавлення волі,
встановив :

Засуджений звернувся із заявою до суду, в якій просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та пояснив, що хоче звільнитися з тим, щоб допомагати дружині.

Представник Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" ОСОБА_4 засудженого ОСОБА_5 охарактеризував посередньо. Пояснив, що засуджений стає на шлях виправлення, однак з огляду на те, що той неоднозначний з представниками установи виконання покарань це свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення. На засіданні комісії питання заміни покарання більш м`яким засудженому розглядалося. Комісія вважала, що він на таку пільгу засуджений не заслуговує.

Представник спостережної комісії при Бердичівському міськвиконкомі в судове засідання не прибув, причини не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника спостережної комісії.

Прокурор вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки лише за місяць, як настав строк застосування пільги, засуджений визнав свою вину.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації установи, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 06.06.2011 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ст.115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі.
24.10.2011 року засуджений вдруге Червоноармійським районним судом Житомирської області за ст. ст.317 ч.2, 307 ч.2, 70 ч. 1, 70 ч.4 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Засуджений втретє 20.02.2012 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч. 3, 304 ч. 1, 70 ч.4 КК України до 10 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2016 року зараховано період з 12.01.2011 року по 24.04.2012 року згідно Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку нарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Початок строку: 12.01.2011 року. Кінець строку: 01.07.2020 року, 2/3 строку відбув 29.11.2016. Станом на 29.03.2017 невідбутий строк покарання складає 3 роки 3 місяці 2 дні.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 17.01.2011 року. За час перебування в Житомирській УВП (№8) характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав Заохочень не мав. До суспільно-корисної праці не залучався.
З 17.05.2012 року відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії управління ДПтС України в Житомирській області (№70). Вину в скоєному злочині за вироками визнавав частково. Відповідно до заяви від 03.10.2016, засуджений вину у скоєних злочинах визнав. Позову не має. На виробництві колонії працевлаштований на дільниці по виготовленню дерев`яного вугілля різноробочим. Допускав порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 2 рази правами начальника колонії. Має 6 заохочень. По відношенню до представників адміністрації неоднозначний, грубощів намагається уникати. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем адміністрації. Уникає робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Спальне місце та санітарний стан в приліжковій тумбочці утримує в належному порядку переважно під контролем начальника відділення. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Не виявляє бажання брати участь у самодіяльних організаціях засуджених установи. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов та побачень. Під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.
За результатами розгляду 15.12.2016 комісії при Бердичівській ВК №70 питання подання матеріалів в суд щодо заміни засудженому невідбутої покарання більш м`яким, прийнято рішення про відмову у поданні матеріалів до суду, у зв`язку з тим, що останній не довів, що став на шлях виправлення. Застосування пільги передчасне.

Покарання, відповідно до статті 50 КК України має на меті виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Згідно положень статті 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України заміну невідбутої частини покарання більш м`яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено статтею 154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела що стала на шлях виправлення.

Проте, зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

На переконання суду, ставлення засудженого ОСОБА_5 до вчинених ним злочинів, їх тяжкість, значний термін невідбутої частини покарання, той факт, що засуджений свою винуватість у скоєнні злочинів визнавав частково, а лише за місяць до настання у нього пільги, звернувся із заявою про визнання своєї вини; а також того, що за час відбування покарання засуджений допускав порушення режиму утримання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, він уникає робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, у відношенні до представників адміністрації неоднозначний, не виявляє бажання брати участь у самодіяльних організаціях засуджених установи - не свідчать про його виправлення.
Таким чином, за час відбуття покарання засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення.

Задоволення заяви призведе до того, що особа, яка вчиняла тяжкі злочини отримає заохочення у виді звільнення від покарання у виді позбавлення волі, що на думку суду не сприятиме досягнення мети покарання як самому засудженому, так і іншим особам.

А тому, в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369, 372, 537,539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1