КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1414/16-к
Провадження № 1-в/552/256/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2017 року Київський районний суду м. Полтави у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали заяви в.о. начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія («21)» щодо уточнення не відбутої частини строку покарання та остаточного строку до відбуття засудженому ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2016 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання 12 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2017 року вирок було змінено в частині призначення остаточного покарання, та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 5 років 5 місяців 5 днів позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишено без змін. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.02.2016 року по 24.05.2016 року та з 26.09.2016 року по 16.03.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

20.07.2017 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла заява в.о. начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія («21)» щодо уточнення не відбутої частини строку покарання та остаточного строку до відбуття засудженому ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши заяву, та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.
На момент постановлення вироку по даному кримінальному провадженні 21 квітня 2016 року, ОСОБА_3 відбув 7 років 6 місяців 26 днів, а невідбута частина покарання становила 4 роки 5 місяців 5 днів.
Судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 засуджено до міри покарання обраної судом першої інстанції, а саме: 1 року позбавлення волі.
Так, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2017 року вирок було змінено в частині призначення остаточного покарання, та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 5 років 5 місяців 5 днів позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення (вирок чи ухвала) є не зрозумілим, суд, який його ухвалив за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З огляду на вищевикладене заява в.о. начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія («21)», не підлягає до задоволення оскільки вирок суду є чітким та зрозумілим

Керуючись 372, 380 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви в.о. начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія («21)» щодо уточнення не відбутої частини строку покарання та остаточного строку до відбуття засудженому ОСОБА_3 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з моменту її ухвалення через Київський районний суд м. Полтави.
Суддя ОСОБА_1