Справа № 1-905/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Бобкова Н. В. ,

при секретарі Єрмійчук А. В.,

за участю прокурора - Шурашкевича В.М.

захисника - ОСОБА_1

представника служби у справах дітей ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білої Церкви кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, навчається в Білоцерківському професійно-технічному училищі, не працюючого, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 256 кв.55, раніше не судимого,-

в скоєнні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України.-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

29.04.2010 р. близько 08 год. 50 хв. неповнолітній ОСОБА_3 разом з нповнолітнім ОСОБА_4, знаходячись на уроці в приміщенні класу № 316 Білоцерківської загальноосвітньої школи №15 по вул. Польовій, 70, під час проведення уроку, почали сперечатися з приводу того, що ОСОБА_4 слухав музику в навушниках. ОСОБА_3, поклавши праву руку на обличчя ОСОБА_4, відхилив його голову в сторону від себе, після чого ОСОБА_4 наніс удар кулаком лівої руки в обличчя та удар в праве плече ОСОБА_3

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встали із-за парти і ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки в область живота зліва, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки, наявність рідкої і згортків крові в черевній порожнині (250 мл), які згідно висновку судово-медичної експертизи №268/д від 07.07.2010 р.: заподіяні тупими предметами (могли виникнути внаслідок нанесення удару кулаком в область тулуба) та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив суду обставини його скоєння, зазначені в обвинуваченні.

Вказав при цьому, що з потерпілим перебував у дружніх стосунках, навчався в одному класі і сидів за однією партою під час уроку 29.04.2010 р. Близько 08 год. 50 хв., потерпілий ОСОБА_4 слухав музику в навушниках, з приводу чого йому робили зауваження. В подальшому вони почали сперечатися з приводу цього, і він, поклавши праву руку на обличчя ОСОБА_4, відхилив його голову в сторону від себе, після чого ОСОБА_4 наніс удар йому (ОСОБА_3А.) кулаком лівої руки в обличчя та удар в праве плече. Після цього вони вдвох встали із-за парти і він (ОСОБА_3А.) наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки в область живота зліва. Потім потерпілий пішов додому, де йому викликали швидку медичну допомогу.

Чистосердечно розкоюється, просить суворо не карати і не позбавляти волі. Зазначив, що батьки повністю відшкодували потерпілому збитки, повязані з лікуванням, а також моральну шкоду.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні вказаного злочину ОСОБА_3 просив суд в силу ст.299 КПК України не досліджувати докази по справі стосовно фактичних обставин справи, зібрані досудовим слідством, які не оспорює, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому та його законному представнику детально роз'яснено.

В зв'язку з вищевикладеним, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Дії ОСОБА_3 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України, оскільки він скоїв умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_3 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочин, будучи неповнолітнім, вину визнав повністю, чистосердечно розкаюється у скоєному злочині, сприяв слідству, як особа за місцем бувшої роботи та навчання характеризується виключно позитивно, збитки потерпілому повністю відшкодовані - наведені обставини суд розцінює як пом'якшуючі відповідальність та такі що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та рахує можливим застосувати стосовно ОСОБА_3 ст. 69 КК України, призначивши більш м'яке основне покарання, ніж передбачене в санкції ст. 121 ч.1 КК України.

З врахуванням всіх перелічених обставин, думки прокурора та представника служби у справах дітей, суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без відбування призначеного покарання, з випробуванням.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324, 445-446 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання - 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75,104, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку - 2(два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця навчання та проживання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області та ВВП Білоцерівського МВВС.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після проголошення - всіма учасниками процесу, через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя: Бобкова Н. В. ,