Справа № 442/6996/14-к
Провадження № 1-кс/442/871/2014
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 15.08.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 23.07.2014 року,
з участю сторін: прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 15.08.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001685 від 23.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 353 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 27.07.2014 року його заяву було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 353 КК України. Під час винесення оскаржуваної ним постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяви, слідчим всупереч вимог КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, зокрема, сусідів, які могли бачити вчинення кримінального правопорушення, його матір, яка в час скоєння кримінального правопорушення була свідком цих подій, не з`ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у тексті скарги. Вважає, що скарга є підставною, і такою, що підлягає до задоволення. Вказав, що між ним та ОСОБА_6 існує спір щодо земельної ділянки, який був предметом розгляду в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції. 04.07.2014 року, невідомі особи представились працівниками суду та проводили якісь обміри земельної ділянки, хоча жодним чином не представились, не показали відповідні документи, які б підтверджували їх повноваження. Такі їхні дії, особисто для нього не завдали жодних негативних наслідків, так як він завчасно звернувся до правоохоронних органів. Вказав, що в телефонному режимі, начальник СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області його повідомив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, він дав відповідні вказівки слідчому, однак з незрозумілих йому причин слідчий виніс оскаржувану ним постанову. Висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, безпідставним оскільки жодним чином не була проведена перевірка фактів викладених у його заяві, слідча не вчинила жодних дій щодо отримання доказів у даному кримінальному проваджені, не виконала покладений на неї обов`язок щодо встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зазначає, що оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, слідчим неналежним чином, поверхнево, неповно проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки його заяви про злочин, а тому просить подану скаргу задоволити.

Прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог КПК України. Вважає скаргу безпідставною та просив відмовити у її задоволенні.

Слідча СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила вимоги скарги, вважає її безпідставною і такою що не може бути задоволена. Вказала, що в ході розслідування даного кримінального провадження не встановлено жодних ознак кримінального правопорушення, жодних письмових вказівок начальник СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області їй не давав, твердження скаржника є надуманими і нічим не доводяться. Відзначила, що нею повно та всебічно було проведено досудове розслідування, а тому просила в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області, висновок прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження . Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Під час розгляду даної скарги встановлено, що слідчим Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 23.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 353 КК України
Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 15.08.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 23.07.2014 року за зверненням ОСОБА_3 на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів, які представлені слідчою СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , копія оскаржуваної постанови скаржником отримана 04.09.2014 року, а скаргу подано до суду 12.09.2014 року через відділення «Укрпошти». З врахуванням вказаних обставин, та те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вручення оскаржуваної постанови відповідно до норм КПК України, слідчий суддя вважає дану скаргу поданою у встановлений ст. 304 КПК України строк.
В обґрунтування постанови слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 покликається на те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в Дрогобицький МВ із письмовою заявою звернувся ОСОБА_3 , про те, з 04.07.2014 року близько 12 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 невідомі особи робили заміри дороги загального користування та представились працівниками суду, однак відмовились представити відповідні підтверджуючі документи.

В ході проведення досудового розслідування слідчою СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який вказав, що 04.07.2014 року близько 12 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , прибули двоє чоловіків, і почали робити заміри дороги загального користування поблизу цих будинків без згоди власників цих будинків та не зважаючи на те, що на цей момент в дію вступило рішення апеляційного суду Львівської області від 24.06.2014 року «Про зобов`язання громадянки ОСОБА_6 розгородити самовільно зайняту дорогу загального користування та ліквідації вигрібної ями біля будинковолодіння АДРЕСА_3 » власником якого є ОСОБА_6 . Представити документи та причину прибуття чоловіки відмовились, однак вказали що вони працівники суду. В подальшому йому стало відомо, що невідомі чоловіки є працівниками Дрогобицького районного виробничого відділу Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, які надані слідчому судді, висновки слідчої СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення відповідають вимогам закону.
Статтею 353 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Під самовільним присвоєнням владних повноважень або звання службової особи розуміється неправомірне (в порушення встановленого порядку, за відсутності підстав) прийняття особою на себе таких повноважень або звання і введення в оману оточуючих стосовно свого дійсного статусу. Форма, в якій це подається, може бути різноманітною: пред`явлення підроблених документів, використання форменого одягу, замовчування свого дійсного статусу у випадку помилкового сприйняття іншими особами винного як службової особи тощо. Владними повноваженнями є сукупність прав та обов`язків службової особи, яка за своїм статусом є представником влади, наданих їй для виконання функцій держави і конкретних завдань органу, в якому вона працює.

Самовільне присвоєнням владних повноважень або звання службової особи утворює склад злочину, передбаченого ст. 353 КК України, лише тоді, коли воно поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь. Такими діяннями слід визнавати адміністративні правопорушення та злочини. У випадку, коли самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи поєднується з вчиненням злочину, дії винної особи підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів - за статтею 353 та статтею Особливої частини КК, яка передбачає відповідальність за вчинене при цьому діяння.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчою під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001685 від 23.07.2014 року не здобуто жодних доказів про те, що у заяві про вчинення злочину, яка подана скаржником ОСОБА_3 до Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області наявний склад злочину, передбаченого ст. 353 КК України, оскільки, скаржником на виконання вимог ст. ст. 22, 91, 92 КПК України не представлено жодних доказів про самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, із пояснень останнього, які надані в судовому засіданні вбачається, що дії осіб, які здійснювали обмір земельної ділянки відносно якої у нього існує спір з ОСОБА_6 , що вирішений в порядку цивільного судочинства, супроводжувались вчиненням суспільно небезпечних діянь або були поєднанні з вчиненням суспільно корисного діяння, такі дії особисто йому не завдали жодних негативних наслідків.
Одночасно не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги твердження скаржника про те, що в телефонному режимі, начальник СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області повідомив його, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, він дав відповідні вказівки слідчому, однак з незрозумілих йому причин слідчий виніс оскаржувану ним постанову, оскільки такі твердження скаржником жодним чином не підтверджуються, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, і в матеріалах кримінального провадження, які надані слідчому судді, будь-які письмові вказівки начальника СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області відсутні.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Таке рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав зазначених у ст. 284 КПК України. Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона не містить інформації щодо наявності складу кримінального правопорушення, а навпаки, спростовує його.
Під час проведення перевірки було зібрано необхідний та достатній обсяг інформації, яка дала підстави для прийняття рішення про закриття провадження.
Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, твердження скаржника про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові слідчої мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 15.08.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 23.07.2014 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1