Справа № 366/3469/16-к
Провадження № 1-кп/366/179/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця (зареєстрованого) АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.02.2012 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та вироком Іванківського районного суду Київської області від 02.03.2011 за ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 10.10.2013 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 21 день; 29.08.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України;
Так, 01.01.2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 , будучи вдома ( АДРЕСА_2 ), вирішив вчинити крадіжку системного блока від комп`ютера з будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, ОСОБА_5 , взявши із собою металеву Фомку, пішов до будинку АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_6 . Підійшовши до будинку та побачивши зачинені вхідні двері, ОСОБА_5 зрозумів що в будинку нікого немає. Усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій, не відмовився від своїх намірів, та за допомогою заздалегідь підготовленої металевої фомки, зламав замок вхідних дверей будинку, проник до будинку, та з однієї з житлових кімнат, таємно викрав системний блок марки LG моделі AS/3000+/GF6100/512 100Sa/GF7300GT_256DVDR, вартістю 2232,41 гривен, який пізніше продав своєму двоюрідному брату ОСОБА_7 , за 200 гривень.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, повторно, 04.10.2016 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 .
З цією метою, ОСОБА_5 підійшов до господарства № 51, переліз через паркан, потрапив на подвір`я. В подальшому, ОСОБА_5 , за допомогою ножа, якого заздалегідь взяв із собою з дому, шляхом віджиму вікна, проник до будинку, та скориставшись відсутністю власника, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки САМСУНГ вартістю 574 гривні 65 копійок, грошові кошти у сумі 2000 (дві) тисячі гривень, 2 банківські картки «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 , 3 металеві медальйони.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях - злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся, попросив вибачення у потерпілої.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 5305 (п`ять тисяч триста п`ять) гривень
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, підтвердження ними обставин вчинення кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.
Зокрема, допитаний як обвинувачений, ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень злочинів, які викладені в обвинувального акті, та показав: по епізоду від 01.01.2016 року, що з потерпілим ОСОБА_9 він знайомий, неодноразово бував у нього вдома та бачив у нього стаціонарний (настільний) комп`ютер. Його двоюрідний брат, ОСОБА_7 , говорив що хоче собі системний блок для комп`ютера, а тому він вирішив викрасти його та в подальшому продати братові. В подальшому, він взяв з дому металеву фомку та пішов до будинку ОСОБА_9 . Потім він підійшов до вхідних дверей будинку, та за допомогою фомки зірвав замок, який перешкоджав вільному доступу до будинку, проник у будинок, та викрав системний блок. Пізніше ввечері, він продав викрадений системний блок ОСОБА_7 за 350 гривен, з яких 200 він отримав відразу, а ще 150 пізніше.
По епізоду від 04.10.2016 року, обвинувачений ОСОБА_5 , показав, що з потерпілою ОСОБА_4 , він знайомий, живе майже навпроти. По селу ходили чутки, що потерпіла тримає вдома багато грошей, оскільки отримує велику пенсію та паралельно працює вчителем у школі. Приблизно о 12 годині дня, коли на його переконання ОСОБА_4 була на роботі в школі, він вирішив піти до неї додому та вчинити крадіжку. З цією метою, він взяв з дому ножа та пішов. Зайшовши на подвір`я, він за допомогою ножа, якого взяв із собою, віджав вікно у віконній рамі, та проник до будинку. В одній з житлових кімнат, у шафі він побачив грошові кошти у сумі 2000 гривень та банківські картки, які відразу взяв. Потім на ліжку він побачив мобільний телефон, а згодом у спеціальному місці висіли медальйони, оглянувши які, він вибрав 3 штуки, які серед усіх інших були найдавніші по даті. Після цього він пішов. Грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, він витратив на дрібниці. Також він хотів зняти готівку з банківських карток, але відчув, що не встигне, а тому просто їх спалив. Мобільний телефон був вилучений у нього працівниками поліції та перееданий потерпілій, як і 3 медальйони. Загалом у будинку висіло більше 20 медальйонів, але він взяв лише 3 з них, які вважав найціннішими, решту медальйонів він не брав.
Потрепілий ОСОБА_6 у судовому засіданні не допитувався, оскільки у судове засідання не з`явився, не зважаючи на неодноразові виклики до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 56 КПК України, участь потерпілого у судовому провадженні в будь-якій інстанції, є його правом, а не обов`язком, а тому судове засідання проводилось без участі потерпілого ОСОБА_6 .
Допитана як потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що проживає в с. Обуховичі через кілька хат від обвинуваченого ОСОБА_5 , з ним знайома особисто і дуже добре, оскільки вона працює вчителем у школі. 04.10.2016 року, був звичайний робочий день, вона булла на роботі у школі, і навіть не думала, що з її будинку можуть вчинити крадіжку, тим паче ОСОБА_5 , який проживав поряд. Однак, 04.10.2016 року, приблизно о 14 годині, вона повернулась з роботи додому та побачила, що одна віконна рама стоїть біля будинку на вулиці, а інша лежить на дивані в середині будинку. Зайшовши до будинку, вона відразу виявила відсутність грошових коштів у сумі 2100 (дві тисячі сто) гривень. Потім помітила, що зник мобільний телефон. Після цього вона зателефонувала до поліції та чекала приїзду. По приїзду працівники поліції оглядали її будинок, проводили фотографування, складали протокол. Потім коли поліція вже поїхала, вона вирішила перевірити, чи ще щось не вкрали, і виявила відсутність 22 медальйонів, про що ввечері повідомила працівників поліції. Вона впевнена, що всі медальйони викрав саме ОСОБА_5 .
З усього викраденого їй повернули лише мобільний телефон та 3 медальйони.
У судових дебатах, потерпіла ОСОБА_4 звернулась не тільки від себе, а й від імені всіх мешканців с. Обуховичі, які просили суд призначити таке (справедливе) покарання, яке дасть можливість людям зберегти своє майно від чужого посягання. Крім того, просила суд, задовольнити цивільний позов в повному обсязі.
Крім того, судом у судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:
-Копію паспорту на ОСОБА_5 ;
-Довідку про судимості ОСОБА_5 відповідно до якої останній був засуджений 01.02.2012 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та вироком Іванківського районного суду Київської області від 02.03.2011 за ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 10.10.2013 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 21 день, 26.07.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, 29.08.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, за ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
-Лист з Іванківської ЦРЛ про те що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався;
-Характеристику на ОСОБА_5 виданої Обуховицькою сільською радою, відповідно до якої останній з 27.02.1998 року проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , зарекомендував себе з посередньої сторони, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності;
-Лист з Іванківського ОРВК про те, що ОСОБА_5 виключений з військового обліку, як засуджений за тяжкий злочин;
Враховуючи викладене, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, знятий з військового обліку, раніше неодноразово судимий, думку потерпілої ОСОБА_4 , який вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України статті у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, та і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого; і остаточно за сукупністю вироків.
Крім того, при призначені покарання суд враховує наявність обставини, яка у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття та відсутність обставин, що у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно з якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: у відповідності до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України системний блок марки LG моделі AS/3000+/GF6100/512 100Sa/GF7300GT_256DVDR, який переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні; мобільний телефон марки САМСУНГ моделі GT-S5282, 3 (медальйони) з металу жовтого кольору, які передані потерпілій ОСОБА_4 залишити у її користуванні.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 на суму 3305 (три тисячі триста п`ять) гривень матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з повним визнанням позовних вимог обвинуваченим ОСОБА_5 .
Крім того на підставі пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551 (п`ять сот п`ятдесят одну) гривну 20 копійок за позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Керуючись ст. 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину (від 01.01.2016 року), передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Іванківського районного суду Київської області від 29.08.2016 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки виконувати самостійно.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину (від 04.10.2016 року), передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.08.2016 року, остаточно визначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, до призначеного судом покарання (у співвідношенні 1 день перебування в СІЗО дорівнює 2 дням позбавлення волі), зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 13.10.2016 року і до моменту набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з 13.10.2016 року.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: у відповідності до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України системний блок марки LG моделі AS/3000+/GF6100/512 100Sa/GF7300GT_256DVDR, який переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні; мобільний телефон марки САМСУНГ моделі GT-S5282, 3 (медальйони) з металу жовтого кольору, які передані потерпілій ОСОБА_4 залишити у її користуванні.
Цивільний позов, потерпілої ОСОБА_4 на суму 3305 (три тисячі триста п`ять) гривень матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5305 (п`ять тисяч триста п`ять) гривень шкоди, заподіяної злочином.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя