Справа № 755/7434/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006812 від 16 травня 2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, грузина, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про судимості не надані,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
18 травня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
За вказаним фактом 16 травня 2017 року було розпочате кримінальне провадження №0006812 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
16 травня 2017 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 травня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, відмовився від дачі показів, за вказаною адресою не проживає, а тому виникає необхідність у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під ватрою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить запобігання ризиків, визначених положеннями ст.177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, вказавши, що підозрюваний раніше не судимий, перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, а отже має міцні соціальні зв`язки, крім того, орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Більше того, вказав, що підозра ОСОБА_5 не пред`явлена, про що свідчить відсутність підпису у копії повідомлення про підозру, а також відсутність дати та часу вручення повідомлення про підозру, наголосивши, що відмова щодо отримання повідомлення про підозру була неоформлена належним чином.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 17 травня 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 16 травня 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 16 травня 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 16 травня 2017 року, протоколом огляду місця події, від 16 травня 2017 року.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

Підозрюваний ОСОБА_5 запевнив слідчого суддю, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження та постійно з`являтись за першим викликом до слідчого.

Поряд з цим, стороною захисту у судовому засіданні були надані копія свідоцтва про шлюб, на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, копія свідоцтва про народження, з якої вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 має малолітню дитину, а також надано договір оренди, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 орендує квартиру.

Таким чином, на час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надано договір оренди квартири, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про його судимості прокурором не надано, а отже прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

Більше того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, враховуючи те, що прокурором не доведено те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом та необгрунтованим. Поряд з цим, хоча повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, сімейний і майновий стан та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Габечаву ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві за першою вимогою (викликом);

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків накладених судом визначити до 18 липня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 22 травня 2017 року о 15 год. 15 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_14