Провадження №1-кп/760/92/17
24 квітня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
обвинуваченого ОСОБА_13
у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И ЛА:
29.01.2015 року приблизно о 18.10 год., обвинувачений ОСОБА_13 з метою заволодіння чужим майном прибув до будинку АДРЕСА_2 , де став очікувати раніше незнайомого йому ОСОБА_14 з яким по телефону була призначена зустріч з приводу обміну валюти. Приблизно о 19 год.05 хв. побачивши ОСОБА_14 , який прибув на зустріч з пакетом в руках та став біля парадного № 5 будинку № 24 по вул. Машинобудівній в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, маючи при собі пістолет, який приготовив заздалегідь для спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 та впевнившись в особі потерпілого, запропонував останньому пройти вслід за ним до приміщення парадного № 5 вказаного будинку. Зайшовши до приміщення вказаного парадного, перебуваючи на сходовій клітині між першим та другим поверхами, ОСОБА_13 дістав з пакету пістолета та здійснив розбійний напад на ОСОБА_14 . Побачивши пістолет, ОСОБА_14 став тікати, а ОСОБА_13 продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи злочинний умисел, направлений на скоєння розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, умисно здійснив постріл з пістолету в спину ОСОБА_14 від якого останній впав на підлогу 1-го поверху парадного, тобто застосував насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_14 отримав одне вогнепальне кульове сліпе поранення грудей яке згідно висновку експерта № 317 від 31.03.2015 року має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя.
Таким чином, ОСОБА_13 подолавши опір потерпілого, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_14 , а саме грошовими коштами в сумі 120 000 гривень.
Заволодівши вказаним майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на свій розсуд.
Крім того,обвинувачений ОСОБА_13 29.01.2015 року приблизно 0 19.20 год. знаходячись в приміщенні парадного № 5 по вул. Машинобудівній,24 в м. Києві під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 з корисливих мотивів, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, здійснив один постріл з пістолету, який тримав у лівій руці, в область тулуба останнього, тобто в життєво важливі органи, спричинивши одне вогнепальне кульове сліпе поранення грудей ОСОБА_14 від яких останній помер на місці. Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 заволодів грошовими коштами в сумі 120 000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_14 і вийшовши з парадного № 5 на вулицю, з місця вчинення злочину зник.
Згідно висновку експерта № 317 від 31.03.2015 року при судово- медичній експертизі трупу ОСОБА_14 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: одного вогнепального кульового сліпого поранення грудей: вхідна рана на спині справа біля хребтової лінії, в проекції 6-го хребця, від якої відходить рановий канал, загальною довжиною біля 18 см., що направлений ззаду з ушкодженням м`яких тканин, хребта та лівої легені з крововтратою та розвитком шоку, на що вказує: вищезазначене ушкодження, кров в лівій плевральній порожнині/ біля 1 л рідкої крові та біля 100 см.куб її згортків/, малокров"я внутрішніх органів, ознаки шунтування кровоточу в нирках, деліпідізація спогніоцитів в наднирниках, смужкоподібні крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця/ плями Мінакова/.
Враховуючи характер, особливості ушкодження, наявність в трупі кулі, характер ушкоджень на одязі, дані гістологічного і криміналістичного досліджень, а також дані обставини справи, можливо сказати, що виникло воно від кулі, випущеної в результаті пострілу з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті/ 30 хвилин/, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя проникаюче в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, крововтратою та розвитком шоку, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 .
Свою вину, у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України обвинувачений ОСОБА_13 не визнав. Цивільний позов щодо стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди шкоди також не визнав та надав покази, у яких зазначив, що потерпілого ОСОБА_14 не знав і ніколи його не бачив. 29.01.2015 року біля 16 години він приїхав до спортклубу, що біля цирку в м.Києві. де зустрівся із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ,разом з якими на машині марки» ОСОБА_17 » поїхали в район Шулявки на зустріч, з приводу продажу бурштину. Під`їхавши до гаражу з зеленими воротами, точне місце йому невідомо, хлопці вийшли і кудись пішли. Приблизно через 20 хвилин повернулись, сказали, що сьогодні нічого не вийде і вони знову кудись поїхали. По дорозі ОСОБА_18 і ОСОБА_19 про щось розмовляли, але він не прислуховувався, потім ОСОБА_19 комусь декілька разів дзвонив. Зі слів ОСОБА_18 йому відомо, що приїхали вони в район Дорогожичі, де він з ОСОБА_15 пішли до спортивного магазину, а ОСОБА_18 поїхав відігнати машину. Яка була година він не знає,але пам`ятає, що магазин вже зачинявся. Після того,як ОСОБА_18 повернувся,вони викликали таксі і поїхали разом на ОСОБА_20 . Наступного дня він спілкувався зі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , чув як останній просив гроші у Штембуляка і той дав йому 12 000 гривень. В неділю він чекав ОСОБА_21 кафе, але замість нього прийшла поліція і його затримали, пояснюючи тим, що якась людина написала на нього заяву в Шевченківське УП. Декілька днів його тримали в поліції, а потім він погодився під диктовку працівників поліції написати визнавальні покази щодо вбивства ОСОБА_14 . Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 винуватість останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187 КК та п.6 ч.2 ст.115 України, підтверджується сукупністю доказів, наданих і досліджених в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона мати загиблого ОСОБА_14 . Із сином спілкувалась по телефону незадовго до його загибелі. Їй відомо зі слів сина про те, що 27.01.2015 року він зняв депозити і гроші у нього були. Вона також неодноразово йому пересилала гроші, які збирались на придбання житла. Цивільний позов про відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень просила задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що загиблий його брат. 29.01.2015 року між 11 та 12 годинами він телефонував брату, і просив позичити йому гроші. З цього приводу вони домовились зустрітися о 19.30 годин. Брат на зустріч не прийшов, він неодноразово йому телефонував, але телефон не відповідав. Потім на його телефон подзвонила міліція і він поїхав за вказаною адресою, де в під`їзді будинку на підлозі між 1 та 2 поверхами на спині лежав його брат з вогнепальним пораненням.
Свідок ОСОБА_22 допитаний слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку ст.225 КПК України, пояснив, що з ОСОБА_23 його познайомили в 2014 році, як з чоловіком, який займається бурштином. 29.01.2015 року ОСОБА_24 , перебуваючи в м. Києві подзвонив йому і попросив підвезти в район Шулявки на зустріч з людиною по обміну валюти, яка мала відбутися о 18 чи о 19 годині. Разом з ОСОБА_15 вони забрали ОСОБА_25 і поїхали за адресою, яку вказав ОСОБА_26 на вул. Гарматну. На зустріч ОСОБА_27 пішов зі складеним чорним пакетом в руках. Близько години його не було, а коли повернувся, тяжко дихав, ніби-то біг, і сказав їхати на ОСОБА_28 . Приїхавши, він залишив ОСОБА_19 і ОСОБА_26 ,а сам поїхав віддати машину. В цей же день на таксі вони поїхали на ОСОБА_20 , де ОСОБА_27 віддав йому борг в сумі біля 40 тис. гривень і тоді ж сказав, що стріляв в людину, але він не звернув на це увагу, оскільки ОСОБА_27 був на підпитку і міг сказати,що завгодно.
Свідок ОСОБА_29 допитаний слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку ст.225 КПК України пояснив, що з ОСОБА_23 познайомився у січні 2015 року через свого друга ОСОБА_21 29.01.2015 року приблизно о 18 год. він разом із ОСОБА_16 підвезли ОСОБА_25 на зустріч на вул. Гарматну 81/83. В руках ОСОБА_25 він бачив чорний пакет, що було в ньому йому невідомо, він був складений. Приблизно через 20-25 хвилин ОСОБА_27 повернувся у збудженому стані, з пакетом в руках і сказав їхати на ОСОБА_28 . В спортивному магазині, куди вони прийшли разом, ОСОБА_27 купив собі одяг, а саме синю куртку, шапку,полувер, в які переодягнувся, а речі в яких був, склав в пакет. Після цього, вони на таксі разом із ОСОБА_16 і ОСОБА_26 поїхала на ОСОБА_20 , де в кафе останній передав йому 12 000 гривень, які, як він зрозумів, був винний ОСОБА_30 . ОСОБА_27 діставав гроші з пакету і казав, що у нього близько 120 000 гривень, а також казав, що стріляв в людину, але він не звернув увагу на його слова, тому що той перебував в стані сп`яніння.
Вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю інших письмових доказів, а саме:
- протокол огляду місця події від 29.01.2015, яким зафіксоване місце вчинення злочину, під`їзд № 4 будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі виявлено труп з ознаками насильницької смерті потерпілого ОСОБА_31 , виявлені та зафіксовані на підлозі навколо голови калюжа крові, ліворуч від першої сходинки виявлена квитанція та окурок, прозорий поліетиленовий пакет з уламками світлого скла всередині, з перил № 1 на першому поверсі вилучено 1 слід папілярного узору, з перил № 2 вилучено 2 сл. папілярного візерунку, з верхньої частини перила № 2 вилучено один слід долоні руки( а.с.154-181 т.1/;
-протокол огляду від 29.01.2015 року з фото таблицями до нього, де об`єктом огляду є під`їзд № 4 будинку АДРЕСА_2 , яким зафіксоване розташування та положення тіла потерпілого ОСОБА_31 з раною в міжлопатковій зоні на спині (а.с.158-181 т.1 );
- протокол огляду трупа, під час якого в кишені штанів виявлено мобільний телефон Nokia з сім-картами Imei : НОМЕР_1 та марки Samsung imei: НОМЕР_2 / т.1 а.с.162/;
- карта виїзду швидкої медичної допомоги № 1577 з якої вбачається, що швидка приїхала за викликом, який отримала о 19.20 год. на місце за адресою: м.Київ, вул. Машинобудівна, 24, 3 під`їзд» 1 поверх о 19.25 год. де констатувала біологічну смерть ОСОБА_14 / т.1 а.с.204/;
- висновок експерта № 317 від 31.03.2015 року в якому зазначено. що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження: одне вогнепальне кульове сліпе поранення грудей: вхідна рана/ округлої форми з дефектом мінус-тканина в центрі та відносно рівними, місцями фестончатими краями з осадженнями по периферії/ на спині справа по біля хребтовій лінії, в проекції 6-го хребця, від якої відходить рановий канал, загальною довжиною біля 18 см., що направлений ззаду ушкодженням м`яких тканин, хребта та лівої легені, з крововтратою та розвитком шоку, на що вказує: ушкодження зазначені в пункту 1, кров в лівій плевральній порожнині, мало кров`я внутрішніх органів, ознаки шунтування кровоточу в нирках, деліпідізація спогніоцитів в наднирниках, смужкоподібні крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця.
Враховуючи характер, особливості ушкодження, наявність кулі в трупі, характер ушкоджень на одязі, дані гістологічного і криміналістичного досліджень, а також дані обставин справи, можливо сказати, що виникло воно від дії кулі, випущеної в результаті пострілу із вогнепальної зброї, незадовго до настання смерті/ до 30 хвилин/, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя/ проникаюче в плевральну порожнину з ушкодженням легені, крововтратою та розвитком шоку/ та знаходиться в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 .
Враховуючи вище зазначене, також можно сказати, що смерть ОСОБА_14 ймовірно настала в проміжок часу від декількох хвилин до десятків хвилин/20-30/ після отримання тілесного ушкодження, на протязі яких здійснення активних дій/ чинити активний опір, пересуватися, кричати та ін./. не виключається.
Враховуючи ступінь прояву трупних явищ на місці пригоди та характер смерті, можливо сказати, що смерть потерпілого настала приблизно за 3-4 години до огляду трупа експертом на місця пригоди.
Враховуючи локалізацію ушкодження/ на спині/, а також його направленість/ззаду наперед, знизу вверх та справа на ліво/, дані матеріалів кримінальної справи, можна сказати, що в момент нанесення тілесного ушкодження, потерпілий міг знаходитись у вертикальному чи приближеному до нього положенні і був звернутий задньою поверхнею/спиною/ по відношенню до травмуючого предмета/кулі/. Також не виключається,що по відношенню до нападника, потерпілий міг бути звернутий задньою поверхнею тіла/спиною// а.с. 206-211 т.1/;
- висновок експерта № 60-мк від 26.02.2015 року з якого вбачається, що при дослідженні клаптя шкіри зі спини від трупа ОСОБА_14 була виявлена одна вогнепальна вхідна кульова рана, яка утворилася від дії вогнепального снаряду/кулі/, в результаті проведення пострілу з вогнепальної зброї/ а.с. 212-215 т.1/;
- протокол від 30.01.2015 року відповідно до якого були відібрані зразки крові ОСОБА_14 / а.с. 221 т.1/;
- висновок експерта № 124 від 10.02.2015 року про те, що кров трупа ОСОБА_14 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В/ а.с. 220 т.1/;
- протокол огляду речей потерпілого від 30.01.2015 року в якому зазначено, що куртка, светр, футболка мають пошкодження на задній частині. Крім того, була оглянута куля жовтого кольору, яка була витягнута з тіла ОСОБА_14 / а.с.222-224 т.1/;
- висновок експерта № 72 від 04.02.2015 року відповідно до якого предмет схожий на кулю, що була вилучена 30.01.2015 року з трупу ОСОБА_14 є частиною/стріляною кулею з стальним осердям/пістолетного патрону калібру 7,62х25 мм, виготовлена промисловим способом, стріляна з вогнепальної зброї патрон калібру 7,62х25 мм, вірогідніше всього з пістолета 1930-33р.р.» ТТ», що має нарізний канал ствола сильного ступеню зносу./а.с.228-230 т.1/;
- висновок експерта № 65-мк від 27.02.2015 року в якому зазначено, що вхідні вогнепальні кульові пошкодження, розташовані на спинці куртки справа, на спинці джемпера справа та на спинці футболки справа, утворились від дії вогнепального снаряду/кулі/ до складу якого входили сполуки міді та свинцю. При проведенні пострілу з вогнепальної зброї з близької дистанції.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 було виявлене одне сліпе кульове вогнепальне поранення грудей з вхідною вогнепальною кульовою раною на спині, від якої у напрямку з права наліво, ззаду та дещо знизу догори відлить рановий канал. Напрямок ранового каналу в тілі потерпілого відповідає руху снаряду/кулі/ в тілі потерпілого.
Враховуючи близьку дистанцію пострілу, який був проведений у потерпілого, слід вважати, що напрямок ранового каналу відповідає напрямку проведення пострілу. Зважаючи на розташування слідів крові під рівнем розташування пошкоджень куртки, джемпера та футболки, не виключається можливість того, що у момент отримання поранення потерпілий знаходився у вертикальному, або близькому до нього положенні./ а.с. 231-238 т.1/;
- протокол проведення слідчого експерименту з якого вбачається, що ОСОБА_27 вказав на місце по АДРЕСА_3 де біля одноповерхової будівлі з зеленими воротами у січні 2015 року в четвер він перебував в салоні автомобіля на задньому сидінні, ОСОБА_32 за кермом авто, ОСОБА_33 на передньому пасажирському сидінні, тобто він підтвердив, що дійсно перебував за місцем вчинення злочину 29.01.2015 року /а.с. 240-243 т.1/, оскільки гараж, до якого вони під`їхали, розташований поряд з будинком АДРЕСА_2 , що підтверджено протоколом огляду місця події та схемою до нього від 30.01.2015 року / а.с.203 ч.1/;
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.02.2015 року відповідно до якого свідок ОСОБА_29 впізнав чоловіка під № 3 / ОСОБА_13 /, який перебуваючи біля будинку № 81/83 по вул. Гарматній 29.01.2015 року зайшов до автомобіля з чорним пакетом при цьому був сильно стурбований. В цей же день в кафе цей же чоловік повідомив, що стріляв в людину, та передав йому 12 000 гривень за те, щоб він про дану подію нікому не розповідав. Крім того, передав гроші ОСОБА_34 / а.с.109-112 т.2/.
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.02.2015 року відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав чоловіка під № 3/ ОСОБА_13 /, як чоловіка на ім.»я ОСОБА_35 , якого вони з ОСОБА_15 29.01.2015 року відвозили на АДРЕСА_3 на зустріч для обміну валюти. Через годину ОСОБА_35 повернувся к пакетом в руках та в подальшому дістав з пакету гроші в сумі 30 000 гривень і віддав йому,які він раніше йому надавав. / а.с. 113-114 т.2/;
- протокол за результатами здійснення негласних слідчих дій про результати аудіо, відеоконтролю місця/за особою/ від 17.02.2015 року, який проводився в ІТТ м.Києва та флеш-носій, який було прослуховано в судовому засіданні, де зафіксовано розмови ОСОБА_25 з сокамерниками, яким він розповідає, що в під`їзді був один на один з потерпілим, сказав, щоб той кинув пакет і тікав, але він цього не зробив, тому на ступеньках вистрілив, коли той повернувся, оскільки левша, то вистрілив чьотко, потім забрав пакет і втік / а.с. 7,10,12,1315 -18,32 т.3/;
- висновок судово-психіатричного експерта № 330 від 21.04.2015 року в описовій частині якого зазначено, що під час бесіди про події 29.01.2015 року ОСОБА_13 розповів, що дістав пістолет, щоб налякати потерпілого. Здійснення пострілу пояснив тим, що потерпілий його спровокував, тому що почав бігти вниз по сходах. Заявляє:» Я ж ему говорил-кинь пакет и уходи, он что не видел, что я с пистолетом»./ а.с.102-105 т.2/;
- протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 05.06.2015 року в якому захисник обвинуваченого ОСОБА_12 зазначив, що оскільки дії ОСОБА_13 не були спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_14 , а його смерть була наслідком самонадіяності підозрюваного, просив перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.119 КК України. Зазначене клопотання ОСОБА_13 підтримав / а.с.99-100 т.2/.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_13 в умисному вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та в умисному вбивстві, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.
У відповідності до п.10 Постанови Пленума Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 у разі вчинення умисного вбивства, зокрема під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п.6 ч.2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч.4 ст.187 КК України). Суд вважає, що є доведеним корисливий умисел обвинуваченого ОСОБА_13 при вчиненні ним інкримінованих злочинів, оскільки він, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе. Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_13 щодо непричетності до вбивства потерпілого ОСОБА_14 оскільки вони спростовуються сукупністю наданих і перевірених судом доказів. Так,свідки ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , які були допитані слідчим суддею під час досудового слідства в порядку ст. 225 КПК України, технічний аудіо запис допиту був прослуханий безпосередньо під час судового розгляду, стверджували, що підвозили ОСОБА_25 на АДРЕСА_3 , де у нього мала бути зустріч з приводу обміну валюти. Через деякий час ОСОБА_27 повернувся збуджений, з пакетом в руках, пізніше сказав, що стріляв у людину. Підтвердили, що бачили у нього в пакеті гроші, він казав, що у нього близько 120 000 гривень. Деякі суперечності в показах свідків, а саме в часі очікування ОСОБА_13 коли той пішов на зустріч, місці де передавались гроші, суд вважає не суттєвими і такими, що не вливають на висновки суду й відносяться судом на рахунок індивідуальних особливостей їх суб`єктивного сприйняття. Покази даних свідків, допитаних під час досудового слідства слідчим суддею в порядку ст.225 КПК України, можливість яких допитати безпосередньо в судовому засіданні під час судового розгляду справи була судом вичерпана, суд вважає належними та допустимими доказами, вони узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, і суд приймає їх до уваги при постановлені вироку.
Крім того, винуватість ОСОБА_13 у вчинені інкримінованих йому злочинів підтверджена іншими вищенаведеними доказами, які суд вважає належними і допустимими. Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як його особисту позицію захисту від даного обвинувачення.
Суд відкидає доводи захисника ОСОБА_12 про неналежність доказів: протоколу огляду місця події від 29.01.2015 року, протокол огляду трупу ОСОБА_14 , протокол огляду пакета полімерного, документів, зв`язки ключів, мобільного телефону, протокол огляду місця події від 29.01.2015 року, висновок судово-медичного експерта, дослідження експерта клаптя шкіри трупа ОСОБА_14 , дослідження шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_14 , акт № 251, протокол огляду місця події та фото таблиця до нього, висновок експерта № 72, висновок експертизи одягу потерпілого, протокол слідчого експерименту від 28.02.2015 року, тому що вони надані суду в копіях, надана суду флешка з аудіо записом камерних розмов за участю ОСОБА_13 під час його перебування в ІТТ м.Києва , та магнітні носії з аудіо записом допиту свідків ОСОБА_38 і ОСОБА_21 слідчим суддею хоча і існували на момент відкриття матеріалів кримінального провадження і їх місцезнаходження було відомо стороні обвинувачення, стороні захисту відкриті не були, а тому їх слід вважати недопустимими доказам, довідка, яка містить аналіз телефонних з`єднань є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про номер мобільного телефону ОСОБА_13 , який він мав на момент вказаних подій, з наступних підстав.
Захисником безпідставно зазначено, що протоколу огляду місця події від 29.01.2015 року/ т.1 а.с. 154/, протокол огляду трупу ОСОБА_14 /т.1 а.с. 158/, протокол огляду пакета полімерного, документів, зв`язки ключів, мобільного телефону/ т.1 а.с.182/, протокол огляду місця події від 29.01.2015 року/т.1 а.с.201/, висновок судово-медичного експерта/ т.1 а.с.206/, дослідження експерта клаптя шкіри трупа ОСОБА_14 / т.1 а.с. 212/, дослідження шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_14 /т.1 а.с.216/, акт № 251/ т.1 а.с.217/, протокол огляду місця події та фото таблиця до нього/т.1 а.с.222,225-226/, висновок експерта № 72,/т.1.а.с. 228/, висновок експертизи одягу потерпілого/ т.1 а.с. 231/протокол слідчого експерименту від 28.02.2015 року/т.1 а.с.240/ надані суду в копіях, оскільки вищезазначені документи містяться в матеріалах кримінального провадження в оригіналах. Доводи захисника про те, що флешка з аудіо записом камерних розмов за участю ОСОБА_13 та магнітні носії з аудіо записом допиту слідчим суддею свідків не були відкриті стороні захисту, є такими , що не заслуговують на увагу, оскільки за клопотанням захисника суд надавав час для відкриття стороною обвинувачення даних, які містять вказані носії, для чого відкладав судовий розгляд. Після ознайомлення з вказаними матеріалами сторона захисту підтвердила про це в судовому засіданні.
Доводи захисника що про те, ОСОБА_13 не впізнає свого голосу у аудіо запису камерних розмов під час проведення негласних слідчих дій не є підставою для визнання таких доказів недопустимими, оскільки ні стороною захисту, а ні обвинуваченим не було заявлено клопотання про проведення фоноскопічної експертизи, з метою підтвердження чи спростування вказаних доводів, а тому у суду не має підстав для сумнівів в його достовірності.
Доводи захисника про визнання довідки, яка містить аналіз телефонних з`єднань є неналежним доказом, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про номер мобільного телефону ОСОБА_13 , який був у нього на момент вказаних подій, заслуговують на увагу, тому що, дійсно під час досудового слідства мобільний телефон у ОСОБА_13 не вилучався, дані про номер його мобільного телефону стороною обвинувачення не надавались, а тому відповідно до вимог ст. 85 КПК України довідку, яка містить аналіз телефонних з`єднань абонентських номерів, з якої вбачається, що з абонентського номеру НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 були зафіксовані зв`язки з абонентським номером, який належав ОСОБА_14 29.01.2015 року в період з 18год.30 хв. до 19год.16 хв./ а.с.127-267 т.3/, суд визнає неналежним доказом.
З протоколу допиту секретаря судового засідання ОСОБА_39 від 03.06.2016 року вбачається, що 16.02.2016 року обвинуваченому ОСОБА_13 згідно його заяви були надані матеріали судової справи № 760/1096/15 у двох томах для ознайомлення. В цей час в приміщенні суду перебував його захисник Волнянський. Ознайомлення відбувалось в конвойній кімнати за відсутності вільних залів судових засідань. Через три годи працівник конвойної служби приніс їй один том № 1 судової справи, другий том повернуто не було. Під час перевірки конвойної кімнати та особистого огляду ОСОБА_13 матеріалів тому № 2 судової справи не знайшли. В даному томі були документи, а саме: протокол аудіо та відео контролю за особою/ між камерні переговори на 31 арк/,форма № 1, висновок судово- психіатричної експертизи№ 330, свідоцтво про шлюб та народження дитини, характеристики, довідка лікаря- нарколога, та лікаря-психіатра, вимога на судимість, два протоколи впізнання, журнали судових засідань, два СД- диска з аудіо записом судових засідань./ а.с. 139-140 т.2/.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_13 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься за класифікацією до особливо тяжких злочинів, конкретні обставини справи, наступну поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів та настання тяжких наслідків, особу обвинуваченого який раніше не судимий, працював, одружений на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно зі ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не встановив.
Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання відсутні. З врахуванням наведеного, конкретних обставин скоєного злочину, особи обвинуваченого, поведінку після вчинення злочину, а саме ненадання допомоги потерпілому, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованих статтей КК України за якими визнав його винуватим, яке є необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.
Оскільки судом доведено, що обвинувачений незаконно заволодів майном потерпілого, а саме грошовими коштами в сумі 120 000 гривень, позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення майнової шкоди саме в такому розмірі підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг душевних страждань, яких зазнали потерпіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку з втратою чоловіка та сина, невідворотність наслідків, що настали від неправомірних дій ОСОБА_13 , принцип розумності та справедливості, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 100 000 гривень кожній.
Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводились експертизи, а саме трассологічна експертиза витрати на її проведення складають 393.12, хімічна експертиза витрати на яку складають - 887.04 гривні, молекулярно-генетична експертиза, витрати на яку складають - 2215,92 гривні, дактілоскопична експертиза, витрати на яку складають - 797,94 гривні, балістична експертиза, витрати на яку складають 614.90 гривень, дактілоскопична експертиза, витрати на яку складають - 491,04 гривні, криміналістична експертиза 491,04 гривні, а загалом 5 891 гривень.

Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованих йому злочинів за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз в загальній сумі 5891 гривень.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, судова колегія -
З А С У Д И ЛА:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання за :
-ч.4 ст.187 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
- п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді 12 років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12/ Дванадцять/ років з конфіскацією належного йому майна.
Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_13 до строку відбуття покарання час перебування в установах попереднього ув`язнення по цій справі з 20.03.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди - 120 000 /Сто двадцять тисяч/гривень, у відшкодування моральної шкоди - 100 000 /Сто тисяч/гривень, на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди - 100 000/Сто тисяч/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 5891/П"ять тисяч вісімсот дев"яносто одна/ гривень.
Речові докази: зв`язка ключів з двома печатками, перепустки, жетон- замінник № 376, посвідчення офіцера на ім.»я ОСОБА_14 № НОМЕР_4 , куртку, футболка, джемпер потерпілого повернути потерпілій ОСОБА_9 , квитанція мікрочасток з рук трупа, чотири сліди папілярних узорів, мікронашарування з куртки трупу ОСОБА_14 , кулю, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Солом`янського УП НПУ України в м. Києві- знищити, магнітні носії з аудіозаписом допиту свідків, електроний носій з аудіо записом розмов під час проведення негласних слідчих дій- зберігати в матеріалах кримінального провадежння №1-кп/760/92/17.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
Судді: