Справа № 279/5993/16-к
1-кс/279/77/17
У Х В А Л А
"01" лютого 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернулися до суду із клопотанням в якому просив :
-Скасувати арешт майна, а саме автомобіля УАЗ 452 р.н. НОМЕР_1 , кольору хакі, 1975 року випуску яким користується ОСОБА_5 ;
-Повернути, або передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 .
Клопотання мотивовано тим, що у ОСОБА_5 на праві користування є автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 . Власником авто є ОСОБА_6 , який надав йому авто та технічний паспорт.
21.12.2016 року авто було вилучено слідчим поблизу с.Гулянка, Коростенського району, але жодного відношення до злочину ні він ні авто не має, тому необхідності в примусовому утриманні авто у органа слідства не має.
В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав з вказаних в ньому підстав. Також пояснив, що він декілька років тому придбав даний автомобіль без оформлення договору. Даний автомобіль зареєстрований в МРЕВ, однак зняти його з реєстрації він не може через зміну законодавства, так як на сьогоднішній день авто, що не має номеру двигуна та шассі не може бути поставлено на облік, тому він і користується старою реєстрацію на підставі наданого технічного паспорту. 18.12.2016 року на прохання свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 він надав даний автомобіль з номерними знаками на полювання. Сам не мисливець. Раніше надавав йому це авто і ОСОБА_7 повертав. Вадима знав по м.Коростеню, хоча сам Вадим родом з Ємільчинського району. Вадим авто не повернув, його мобільний телефон перестав відповідати, та побачити його він не може, а він знайомого дізнався, що авто в поліції. Він до бурштину ніякого відношення не має. Готовий зберігати авто і надати його на вимогу слідчого.
Слідчий вважає, що скасувати арешт з правом відчуження не можна, повернути на відповідальне зберігання авто можна. Експертизи по авто призначатись не будуть через відсутність предмету дослідження.
Прокурор вважає, що скасувати арешт з правом відчуження не можна, повернути на відповідальне зберігання авто можна, це не зашкодить слідству.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження судом встановлено наступне.
21.12.2016 року під час огляду місця події - земельної ділянки поблизу с.Гулянка, Коростенського району, Житомирської області було виявлено і вилучено саморобну помпу, пожежні рукави в кількості 8 шт., одну лопату, три сачка, один швайбер, один прожектор, дві каністри ємністю по 20 л, відро, лійку, два акумулятора. Також поряд знаходився автомобіль УАЗ, без державного номерного знаку на якому були відсутні номери двигуна та кузова.
Цього ж дня вилучені речі своєю постановою слідчий визнала речовим доказом.
Відповідно до наданого суду технічного паспорту, власником автомобіля УАЗ 452 кольору хакі 1975 року випуску є ОСОБА_6 . Реєстраційний номер авто - НОМЕР_1 . У технічному паспорті в графі двигун та шассі вказано "Б/н".
29.12.2016 року Ухвалою Коростенського міськрайонного суду на автомобіль УАЗ накладено арешт.
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Стаття 237 ч.7 КПК України говорить про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Стаття 100 ч.1 КПК України говорить про те, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
На час розгляду клопотання досудове розслідування не завершено, рішення про долю речових доказів не приймалось.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Суд прийшов до висновку, що у досудового слідства існує потреба у частковому застосуванні арешта вказаного майна, а саме в частині заборони на його відчуження, так як кінцеве рішення не прийнято, і відчуження авто може зашкодити інтересам слідства.
Збереження арешту в частині заборони на його розпорядження та використання відпала і в цій частині клопотання підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо повернення чи передачі на відповідальне зберігання майна суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст. 100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).
Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
За таких обставин суд приходить до висновку, що Клопотання в частині передачі на відповідальне зберігання підлягає задоволенню так як такої потреби досудове слідство не має і це не зашкодить інтересам слідства.
Таке рішення виходить з позиції розумності та співрозмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.
Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала про зобов"язання вчинити певну дію.
Керуючись ст. ст. 16, 110, 220, 303, 307 КПК України,-
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити частково .
В частині позбавлення права на відчуження автомобіля УАЗ 452 р.н. НОМЕР_1 , кольору хакі, 1975 року випуску арешт залишити в силі.
Клопотання в частині передачі автомобіля на відповідальне зберігання задовольнити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт, тягнуть кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1