Справа № 148/24/17
Провадження №1-кп/148/65/17
В И Р О К

Іменем України

07 квітня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000744 від 09.12.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, останній раз 26.06.2015 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років п/в, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи судимим 26.05.2015 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став і повторно вчинив злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 09.12.2016 близько 00.40 год., маючи намір на крадіжку чужого майна, шляхом відкриття вхідних дверей, проник в приміщення квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з підсобної кімнати таємно викрав грошові кошти, які належать ОСОБА_6 в сумі 5900 грн., проте, намагаючись покинути приміщення квартири був помічений потерпілою. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном та усвідомлюючи факт викриття його злочинних дій потерпілою, ОСОБА_4 з місця події втік.

В подальшому ОСОБА_4 витратив частину викрадених грошових коштів на власні потреби, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав і показав суду, що 09.12.2016 близько 00.40 год. він знаходився в АДРЕСА_3 і в нього виникла думка зайти в квартиру потерпілої ОСОБА_6 і викрасти в останньої гроші, оскільки він раніше заходив до неї і бачив, де остання зберігає кошти. Гроші йому були необхідні на святкування свого дня народження. Він зайшов в квартиру, двері якої були на замок не зачинені. Потерпіла спала на ліжку в одній кімнаті, а він зайшов в іншу кімнату, де знаходились гроші. Він підійшов до підвіконника і з-під газет взяв гроші, які заховав в кишеню. Коли збирався виходити з квартири, то з іншої кімнати вийшла потерпіла і запитала його: « ОСОБА_7 , це ти?». На що він відповів: «Ні, я ОСОБА_8 » і вибіг з квартири. Як він брав гроші потерпіла не бачила. Він викрав в потерпілої 5900 грн. В скоєному щиро кається.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілої, письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в нічний час вона знаходилась в своїй квартирі і спала. Двері в квартирі вона на замок не зачиняє, оскільки хворіє і вже в похилому віці, і щоб в разі необхідності сусіди могли зайти в її квартиру. Скрізь сон вона почула, що в іншій кімнаті щось шарудить папером і подумала, що завелась миша, але потім почула, що впала банка. Коли вона з допомогою мотузок, які зав`язані у неї над ліжком, піднялась і пішла в іншу кімнату, то там побачила хлопця в якому впізнала ОСОБА_9 . Вона його запитала: « ОСОБА_7 , це ти?» на що він відповів, що він « ОСОБА_8 ». Вона вчепилась за нього, але він її відштовхнув і вона впала, а сам втік з квартири. Вона виявила, що він викрав у неї гроші в сумі 5900 грн. Про скоєне повідомила працівників поліції. Через деякий час викрадені ним гроші їй були повернуті.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події, яким є квартира, розташована в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де потерпіла впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка викрала в неї грошові кошти; розпискою ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції викрадених ним грошових коштів в сумі 5099 грн.; протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого підозрюваний ОСОБА_4 показав та розказав про обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно і з проникненням в житло доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, оскільки його дії, розпочаті як крадіжка з проникненням в житло, були виявлені потерпілою, але незважаючи на це останній продовжив вчиняти злочинні дії з метою заволодіння грошовими коштами на що і вказує Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить: щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків.

До обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

З урахуванням викладеного та враховуючи особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, вчинив злочин в період іспитового строку, а також враховуючи пом`якшуючі його вину обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням вимог ст.65 КК України необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Тульчинським районним судом від 26.06.2015, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки, то покарання йому слід призначати за правилами ст.71 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду від 26.06.2015, в виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання.

Речові докази: грошові кошти в сумі 5099 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній; CD - R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: