печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 1 класа ОСОБА_6 про відмову з визнанні потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000485, відомості про яке внесені до ЄРДР 03 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Заявники звернулися до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просили скасувати постанови старшого слідчого другого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 про відмову у визнанні їх потерпілими у кримінальному провадженні номер 0000485 від 03 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України; зобов.язати працівників другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області визнати їх потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. Заявники посилались на таке: 11 травня 2013 року за заявою ОСОБА_4 були внесені відомості до ЄРОДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000817 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення крадіжки з її квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ч.4 ст.185 КК України. 08 серпня 2013 року прокурором прокуратури Вишгородського району Київської області закрито кримінальне провадження. За її скаргою ухвалою Вишгородского районного суду Київської області від 03 лютого 2014 року вказану постанову скасовано. У зв,язку з бездіяльністю слідчого слідчого при здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 28 серпня 2014 року вона звернулася з відповідною скаргою до Вишгородского районного суду Київської області . Ухвалою Вишгородского районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року скаргу задоволено. У зв,язку з бездіяльністю старшого прокурора Вишгородського району Київської області ОСОБА_7 при здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 22 жовтня 2014 року заявник звернулася зі скаргою до суду. Ухвалою того ж суду від 31ё жовтня 2014 року скаргу задоволено частково там зобов,язано прокурора вчинити певні дії. 24 листопада 2014 року заявникові стало відомо про те. що старшим прокурором ОСОБА_7 25 квітня 2014 року знову винесено постанову про закриття кримінального провадження. 19 грудня 2014 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області скаргу заявника задоволено та постанови про закриття кримінального провадження скасовано. 06 січня 2015 року старшим прокурором ОСОБА_7 втретє винесено постанову про закриття кримінального провадження., про яке заявник дізнався лише 11 листопада 2015 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 19 листопада 2015 року заявником вказані постанови оскаржені до суду. 10 грудня 2015 року ухвалою Вишгородського районного суду міста Києва постанови скасовані. 11 липня 2016 року заявник звернувся до Генерального прокурора України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якому повідомив про факти зловживання владою або службовим становищем працівниками Києво-Святошинскої місцевої прокуратури, які відповідно до ст.36 КПК України здійснювали та здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні номер 0000817. Дану заяву було направлено до прокуратури Київської області для проведення перевірки. За результатами розгляду її звернення прокуратурою Київської області заявникові повідомлено про те. що в її заяві не міститься відомостей про кримінальне правопорушення. Заявник звернувся до суду зі скарго. с карга ухвалою печерського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року задоволена та зобов,язано прокуратуру Київської області внести відповідні відомості до ЄРДР. 03 жовтня 2016 року відомості були внесені до ЄРДР. Заявники просили визнати їх потерпілими у вказаному кримінальному провадженні номер 0000485 від 03 жовтня 2016 року. Але постановами старшого слідчого від 10 листопада 2016 року у задоволенні клопотання про визнання заявників потерпілими у вказаному кримінальному провадженні було відмовлено. Заявники вважають відмові незаконною, а постанови такими, що підлягають скасуванню.

У судовому засідання заявник та адвокат підтримали вимоги скарги.

Слідчий до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких матеріалів на спростування доводів, викладених у скарзі не надав. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги за відсутності вказаної особи.

Слідчий суддя вважає скаргу не підлягаючою задоволенню за таких підстав:

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків.

У відповідності до ст. 55 КПК України клопотання сторони потерпілої і слідчий, прокурор зобов,язані розглянути у відповідності до вимог ст.55 КПК України і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об,єктивних причин надсилається їй. У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов,язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам,ятки про процесуальні права та обов,язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв,язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпіли не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000485 від 03 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Заявники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до прокуратури Київської області щодо залучення їх в якості потерпілих у даному кримінальному провадженні. За вказаними заява старшим слідчим ОСОБА_6 10 листопада 2016 року винесені постанови про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_5 . Та ОСОБА_4 у визнанні потерпілими, оскільки підстави визнавати вказаних осіб потерпілими відсутні так як будь-якого об,активного документального підтвердження факту завдання кримінальним правопорушенням вказаним особам моральної, фізичної чи майнової коди на час винесення постанов слідством не встановлено. Як вбачається з доданих до скарги матеріалів, відсутні копії клопотань про визнання вказаних осіб потерпілими. Не надано і у судовому засіданні будь-яких доказів про існування підстав, передбачених ст. 565 КПК України вважати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні номер 0000485 від 03 жовтня 2016 року потерпілими. Таким чином, підстави для скасування постанов старшого слідчого ОСОБА_6 про відмову у визнання потерпілими заявників відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 1 класа ОСОБА_6 про відмову з визнанні потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000485, відомості про яке внесені до ЄРДР 03 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя