Дата документу 10.01.2017 Справа № 554/3656/16-к
УХВАЛА
про арешт майна
10 січня 2017 р. слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого- ОСОБА_3
розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних
матеріалах, заслухавши думку слідчого ,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001578 від 05.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч.ч.2, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч.3 ст.185 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, протягом 2015-2016 років здійснювала шахрайські дії відносно осіб похилого віку, недієздатних осіб, осіб які перебувають за межами України, пов`язані з незаконним заволодінням їхнім майном, житловими будинками, квартирами, шляхом обман (шахрайство), використовуючи підроблені право установчі документи надаючи їх нотаріусам як справжні.
Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, встановивши, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка згідно реєстраційних документів перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , довгий період часу ніхто не проживає в зв`язку із виїздом квартиронаймачів до Російської Федерації, на протязі червня-серпня 2015, шляхом обману і підробки документів незаконно відчужили нерухоме майно, продавши вищевказану квартиру ОСОБА_9 за 15 500 доларів США, на час передачі коштів склало 328 367 грн. 50 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами на протязі червня-серпня 2015, встановивши, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у користуванні нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_2 , яка перебуває у приватній власності останньої, і яка довгий період часу перебуває за кордоном в Грузії, незаконно проникли до приміщення вказаної квартири, викравши особисті речі ОСОБА_10 та документи на вищевказану квартиру. Реалізуючи свій злочинний намір на шахрайське заволодіння вищевказаною квартирою та грошовими коштами потенційних покупців від реалізації нерухомого майна, оформили довіреність від імені ОСОБА_10 , якою нібито вона уповноважує ОСОБА_11 представляти її інтереси в державних, громадських, господарських та інших підприємствах та установах, в тому числі з питань підготовки документів для відчуження вищевказаної квартири та її продажу, де 05.09.2015 намагались за 13 000 доларів США продати вищевказану квартиру громадянці ОСОБА_12 , на час передачі коштів склало 276 250 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, на протязі червня-вересня 2015 року, будучи достовірно обізнаною про те, що за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а/з про смерть №4167 від. 28.12.2005) знята з реєстраційного обліку 07.03.2006 і за нею зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , знайшовши і запропонувавши громадянину ОСОБА_14 , мешканцю м. Кременчука, виступити удаваним власником (продавцем) квартири, а ОСОБА_15 удаваним покупцем квартири, 09.10.2015 в селищі Онуфріївка, Онуфріївського району Кіровоградської області в приватного нотаріуса ОСОБА_16 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який зареєстрований в реєстрі за №590.

До вказаного кримінального провадження приєднано матеріали кримінального провадження №0000683 від 10.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 26.08.2016 року в ході проведення обшуку в ОСОБА_4 вилученні документи по квартирі за адресою АДРЕСА_4 . Під час подальшого вивчення даних документів встановлено, що дана квартира належала ОСОБА_17 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так в ході аналізу знайдених документів та рішення Київського районного суду (справа №552/5236/13-ц) від 24.09.2013 встановлено, що відповідно до даного рішення ОСОБА_18 отримала в спадщину вищевказану квартиру від свого батька ОСОБА_17 . Але в ході допиту звідної сестри ОСОБА_19 , встановлено що ОСОБА_18 не має ніякого відношення до ОСОБА_17 , а її батько та ОСОБА_20 ніколи не мали у власності нерухомості в місті Полтава.

Відповідно до даних Єдиного Державного реєстру судових рішень не було знайдено рішення Київського районного суду (справа №552/5236/13-ц) від 24.09.2013 року, що свідчить про підроблення документів з метою незаконного отримання даної квартири у власність.

При подальшому розслідуванні даного кримінального провадження встановлено, що згідно архівних документів, розпорядженням органу приватизації житла АТ «Демітекс» від 24.06.1993 року №70 квартира АДРЕСА_5 приватизована (спільна сумісна власність) на склад сім`ї дві особи: ОСОБА_21 , 1913 р.н. та ОСОБА_17 , 1968 р.н.

Згідно відповіді голови Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_22 від 26.09.2016 за №1/01-04/100/16-Вих.: у справі №552/5236/13-ц суддею ОСОБА_23 24.09.2013 року рішення у справі за позовом ОСОБА_18 до територіальної громади м.Полтави про визнаня права власності на спадкове майно, не ухвалювалося. Відповідно до обліково-статистичних даних автоматизованої системи документообігу суду, за №552/5236/13-ц в базі суду значиться справа за позовом ОСОБА_24 до ОСОБА_25 , про стягнення аліментів, рішення ухвалено суддею ОСОБА_26 04.10.2013 року.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_19 дала показання, що її мати ОСОБА_27 від ОСОБА_20 народила доньку, а їй вона є сестрою ОСОБА_18 . На той час вона вже проживала в с.Біологічне Полтавського району. Після смерті матері в 1991 році забрала до себе сестру ОСОБА_18 , як опікун та виховувала її. Остання ніякої квартири в АДРЕСА_6 не мала. Батьками ОСОБА_18 є мати ОСОБА_27 та батько ОСОБА_20 .

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_17 , дав показання, що його покійна бабушка ОСОБА_21 (померла 1996 році) працювала на Полтавській хлопкопрядільній фабриці, від даного підприємства, отримала квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . А відповідно свідоцтва на право власності від 24 червня 1993 року, виданого ЖКВ АТ «Демітекс» м. Полтава, приватизувала дану квартиру. У свідоцтві зазначено два власники ОСОБА_21 та ОСОБА_17 Квартира однокімнатна загальною площею 29,5 м2, відновною вартістю 14 750,00 крб. З 25.01.1989 року ОСОБА_17 прописаний за вказаною адресою, у паспорті стоїть відмітка, з даної квартири не виписувався і наміру цього робити не мав. 10.06.1989 року він одружився з ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має сина ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Приблизно з 2010 року його дружина проживає окремо. Приблизно в квітні-червні 2015 року його син ОСОБА_29 почав робити ремонт у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , але до кінця не зробив. У даній квартирі він два рази міняв вхідні двері, так як невідомі особи, міняли замки, хто це робив не відомо, міняв восени 2014 та весною 2015 року. Дану квартиру ОСОБА_17 нікому не продавав, ніяким квартирантам не здавав, довіреності нікому не видавав щодо спадку, дарування чи продажу, громадянку ОСОБА_18 не знає.

Відповідно договору купівлі-продажу від 26.04.2016 продавець ОСОБА_18 передала, а покупець ОСОБА_30 , прийняла через представника ОСОБА_31 у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровано в реєстрі №632. Так як, на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 24.09.2013, на праві власності вищевказана квартира належить ОСОБА_18 , зареєстровано 14.04.2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_32 .

У подальшому ОСОБА_30 стало відомо, що придбана нею квартира за адресою: АДРЕСА_4 в дійсності належить іншим особам, а не громадянці ОСОБА_18 , після цього з метою уникнення арешту незаконно придбаного нерухомого майна, ОСОБА_30 продала вищевказану квартиру ОСОБА_33 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №77816303 від 06.01.2017 11:38:24 встановлено, що власником квартири АДРЕСА_5 загальною площею 29, 5 кв.м. є громадянин ОСОБА_34 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 . На підставі договору купівлі - продажу від 26.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу ОСОБА_32 .
Вказане свідчить про те, що невстановлені особи на підставі підроблених документів, ухвали Київського районного суду м. Полтави 24.09.2013 та інших документів шляхом укладення договорів купівлі - продажу неналежної їм квартири АДРЕСА_5 та звернення до приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу ОСОБА_35 , щодо нотаріального посвідчення даних договорів та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за різними покупцями відповідного права власності забезпечили шляхом обману відчуження в ОСОБА_17 права власності на вищевказану квартиру.

Крім того, потерпілим ОСОБА_17 слідчому подана заява про термінове накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5 .

У зв`язку з тим, що вказана квартира АДРЕСА_5 є предметом, що був об`єктом злочину, внаслідок її подальшого відчуження можуть бути нанесені збитки потерпілому виникла необхідність у накладенні арешту на вказану квартиру, а саме заборона на її відчуження, на час проведення досудового розслідування, з метою встановлення осіб, що вчинили даний злочин та відшкодування шкоди завданої злочином шляхом повернення нерухомого майна власнику чи відшкодування збитків іншим шляхом.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст. 170-171 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 , яка зареєстрована за ОСОБА_36 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м. Полтави ОСОБА_1