УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/724/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №276/724/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алоя район Лімбажі республіка Латвія, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого, має на утриманні неповнолітню дитину, -
засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 935 гривень.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в часткове задоволення цивільного позову заподіяну моральну шкоду в сумі 3500 гривень. В решті заявленого позову відмовлено за безпідставністю, -
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та фактичні обставини кримінального провадження, просить скасувати вирок суду в частині задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 , ухвалити новий вирок, яким стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 01 грн. Зазначає на протиправну поведінку потерпілого ОСОБА_9 та відсутність обґрунтування останнім розміру завданої моральної шкоди.
Згідно вироку суду, 19.06.2016 року близько 17 години 30 хвилин між ОСОБА_8 , який знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Так, в зазначений день та час, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в область лоба та один удар лівою рукою затиснутою в кулак в область правого ока останнього, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 наніс три удари лівою ногою по обличчю ОСОБА_9 , який на той час від отриманих тілесних ушкоджень перебував у лежачому положенні на землі.
Своїми злочинними діями по заподіянню тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-лицьової травми, синців на обличчі, крововиливу в кон`юнктиву правого очного яблука, перелому кісток спинки носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду провадження (відмовився від отримання судової повістки).
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в апеляційній скарзі не оспорюється.
Судом також вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в часткове задоволення цивільного позову заподіяну моральну шкоду в сумі 3 500 гривень.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про відсутність обґрунтування потерпілим розміру завданої моральної шкоди апеляційний суд вважає безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_9 в порядку ст.128 КПК України було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 12 000 грн. Моральна шкода йому спричинена пошкодженням здоров`я та фізичного болю, спричиненого внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 , душевних стражданнях, перенесених внаслідок зазначеної події та порушенні звичайного ритму життя (а.п. 29-30).
Так, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та
зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди,
суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Приймаючи рішення про часткове задоволення цивільного позову, суд першої інстанції відповідно до вимог закону врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку з пошкодженням його здоров`я, що підтверджується висновком експерта (а.п.62-63), ступінь вини обвинуваченого, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3 500 гривень.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вказаного рішення місцевого суду як незаконного та безпідставного і вважає такий розмір відшкодування моральної шкоди є розумним, обґрунтованим та справедливим в даному випадку.
Крім того, апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для скасування вироку суду в частині задоволення позовних вимог і в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: