В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0005213 від 07.11.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: - 28.09.2004, Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки; - 29.05.2006, Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі. 03.04.2010 звільнений по відбуттю строку покарання; - 28.09.2011, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. 18.02.2016 звільнений по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

встановив:

07.11.2016, приблизно о 02 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля ТЦ «Україна» за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, 147, напав на потерпілого ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_4 , тримаючи у руці ніж, почергово наніс удари вказаним ножем потерпілому ОСОБА_6 в область рук, ніг та тулуба, після чого заволодів: грошовими коштами у розмірі 200 гривень, мобільним телефоном «Іphone S5», вартістю 6000 гривень, в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Vodofone» ( НОМЕР_1 ), яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, після чого зник з місця скоєння злочину.

В ході розбійного нападу потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ран в середній третині правого передпліччя (3 шт.), в області правого підребер`я (1 шт.), в області правого стегна (4 шт.), в області правого колінного суглоба (1 шт.), в області лівого колінного суглоба (6 шт.), в нижній третині лівого стегна, в середній третині лівого стегна (6 шт.), в області лівої сідниці (2 шт.), які кваліфікуються згідно висновку експерта №4848 від 20.12.2016 як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України. В судовому засіданні обвинувачений не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.187 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся.

Щодо обставин події пояснив, що у нічний час 07.11.2016 року повертався додому, перебуваючи біля ТЦ «Україна», що на проспекті Соборному в м. Запоріжжя, побачив раніше невідомого ОСОБА_6 . З метою особистого збагачення, вирішив заволодіти його майном, маючи при собі ніж, напав на потерпілого, наніс останньому приблизно 17 ударів в різні частини тіла, зокрема ноги, руки, тулуб. Таку кількість ударів, наніс з метою придушити опір та в подальшому унеможливити втечу останнього. Після подавлення опору, зазначив, що забрав майно потерпілого, а саме грошові кошти в розмірі 200 гривень та мобільний телефон «Іphone S5» та пішов з місця вчинення злочину. Далі біля зупинки міського транспорту «5 міська лікарня» його затримали співробітники поліції, вилучили майно, яким він заволодів під час нападу на потерпілого. Обвинувачений зазначив, що на передодні випив приблизно 2,5 літра пива, а злочини вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, щиро покаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, проте в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності.

Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , своїми умисними діями здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто розбій і їх вірно кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше судимим, злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів, враховано спричинені наслідки в результаті вчинення злочину тяжких наслідків не настало, згідно висновку експерта №4848 від 20.12.2016 потерпілому ОСОБА_6 завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, завдана потерпілому матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, хоч неофіційно проте працює, з 13.02.2002 по 07.10.2007 рік перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання летючих розчинників. Синдром залежності», і лікаря-психіатра на обліку не перебуває, проте з 15.08.2001 року по 25.09.2001 року лікувався стаціонарно з діагнозом: «Розлад емоцій та поведінки, зловживання токсичними речовинами».

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння нових злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, проте обрати міру покарання, наближену до мінімального строку передбаченого санкцією ч.1 ст.187 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження був обраний у виді тримання під вартою. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст.171 КПК України до набрання вироком законної чинності вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 07.11.2016 року.

За правилами ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання - строк попереднього ув`язнення з 07 листопада 2016 року і до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: 1 ніж з металевою рукояткою долучений до матеріалів кримінального провадження №0005213 знищити;

спортивні штани синього кольору зі слідами РБК, куртка чорного кольору зі слідами РБК, кросівки чорно-червоного кольору зі слідами РБК передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, під номером 2 в книзі обліку речових доказів, порядковий номер 326 - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1