УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні 20 липня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, призначено ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавленняволі на строк 6 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року, і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК за даним вироком, у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2015 року, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року скасовано у частині засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК та закрито провадження за цим обвинуваченням на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року, і ч. 2 ст. 185 КК за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_4 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, прокурор звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції.
Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК.
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3