Справа № 192/3267/16-к
Провадження № 1-кп/192/33/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" січня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000902, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, який мешкає без реєстрації по АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, не є інвалідом, раніше судимого 25 серпня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
25 серпня 2016 року ОСОБА_5 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, а 06 жовтня 2016 року ОСОБА_5 був ознайомлений інспектором кримінально-виконавчої інспекції в Солонянському районі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області з порядком відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України та в цей же день винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію першого вівторка кожного місяця та вручено направлення до Святовасилівської сільської ради, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання з 07 жовтня 2016 року.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_5 приступив до виконання покарання у вигляді громадських робіт з яких відпрацював 40 годин.

Однак, порушуючи умови відбування покарання ОСОБА_5 з 24 жовтня 2016 року без поважних причин перестав виконувати громадські роботи і надалі відбувати призначене йому судом покарання у вигляді громадських робіт відмовився, чим злісно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт строком 160 годин, призначених вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Пояснив, що він був ознайомлений з графіком відбування покарання, але відбув покарання лише частково, оскільки від місця його проживання до місця відбування громадських робіт значна відстань 10 км, а він розбив свій скутер і не було на чому добиратися. Про причини своєї неявки він нікого не попереджував.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Обставинами, які пом`якшують покарання та передбачені ст.66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не військовозобов`язаний.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, оскільки саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК Украйни. При цьому суд вважає, що призначення більш суворого покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, є недоцільним враховуючи особу обвинуваченого та характер вчиненого ним злочину.

Крім того, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року, і невідбута частина покарання складає 160 годин громадських робіт, то суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, дану невідбуту частину покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, слід повністю приєднати до покарання призначеного за цим вироком. При цьому при складанні покарання суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно якого одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком п`ять місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року до покаранням за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді арешту строком п`ять місяців двадцять днів.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1