Справа № 640/5625/17
н/п 1-кс/640/4272/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
30.05.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому просить суд:
поновити строк на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна;
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за невстановлених в ході досудового слідства обставин, але не пізніше 28.04.2017, вступили у попередню змову між собою на переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю вогнепальної зброї.
Далі, не пізніше 28.04.2017, ОСОБА_8 , реалізуючи виниклий злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , підшукав громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким домовився про те, що останній перемістить через митний кордон України кілька упаковок з автомобільними запчастинами. ОСОБА_9 на вказану пропозицію погодився. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 насправді планували помістити у вказані упаковки вогнепальну зброю з метою її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, про що ОСОБА_9 поінформований не був.
28.04.2017 ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати описаний вище злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , передав ОСОБА_9 тринадцять упакованих та опечатаних предметів, схожих на пістолети, з тим, щоб останній перемістив їх до Російської Федерації в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка». При цьому, ОСОБА_9 було повідомлено, що в опечатаних упаковках знаходяться автомобільні запчастини.
28.04.2017 під час проведення огляду місця події на території МАПП «Гоптівка» за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, 38-й кілометр траси «Харків-Бєлгород», серед речей, які переміщував громадянин України ОСОБА_9 , виявлено та вилучено: 13 предметів чорного кольору, схожих на пістолети. В результаті огляду із залученням спеціаліста 30.04.2017 встановлено, що два з них можуть відноситись до вогнепальної зброї.
Крім того встановлено, що ОСОБА_7 на території Харківської області здійснював діяльність, пов`язану із незаконним обігом вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин з метою їх збуту.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що до вищезазначеної злочинної діяльності ОСОБА_7 можливо причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_10 .
Слідчий вважає, що характер вилучених предметів свідчить про те, що вони мають значення для розслідування даного провадження. Так, за допомогою вилучених мобільних телефонів із сім-картками імовірно здійснювався зв`язок між ОСОБА_5 , підозрюваними та іншими особами задля організації та координації діяльності, пов`язаної з переміщенням через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї та бойових припасів. Однак, для остаточного вирішення питання стосовно наявності вказаних обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно провести відповідну експертизу або детальний огляд предметів. За допомогою платіжних, банківських карток імовірно відбувалися фінансові операції у сфері незаконної діяльності підозрюваних осіб. Однак, для остаточного вирішення даного питання необхідно провести тимчасовий доступ. Інші з перерахованих вище предметів та документів можуть містити відомості стосовно обставин вчинення злочину (час, місце, спосіб, співучасники), однак для вирішення даного питання необхідно провести відповідні слідчі (розшукові) дії, строк виконання яких явно перевищує строк тимчасового вилучення майна.Таким чином, перелічені вище предмети та документи відповідають критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, що, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є підставою для накладення на них арешту з метою збереження речових доказів.
Все вищеперераховане майно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), що підтверджується протоколом обшуку, складеним за його участі 05.05.2017.
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, від адвоката до суду надано клопотання про розгляд клопотання у відсутність власника майна, проти задоволення клопотання заперечує.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, встановив наступне.
05.05.2017 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, у ході якого вилучено майно, яке зазначене в прохальній частині клопотання слідчого.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 201, ч.1 ст. 201, ч.1 ст. 263 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 05.05.2017 р. обшуку, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У той же час арештносіїв електронної інформації, що були вилучені 05.05.2017 під час проведення обшуку, на думку слідчого судді, в них може міститься інформація, яка буде мати доказове значення. Однак, з метою уникнення таких наслідків, як зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, слідчий суддя вважає за потрібне накласти арешт на вищезазначене майно строком на один місяць, з метою надання можливості органу досудового розслідування за участю експерта (спеціаліста) дослідити їх зміст та зробити необхідні копії інформації, що там міститься.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту насім-карти мобільних операторів, коробки від номерів мобільних операторів, банківські картки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , експрес накладні та чеки, які, згідно клопотання належать саме ОСОБА_5 , то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як слідчим не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 201, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 201 КК України.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Слідчим не надано даних, що вказане вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15, ч.2 с т. 201 КК України, а тому підстави для задоволення клопотання про арешт майна в цій частині - відсутні.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
Отже, враховуючи, що по справі відсутні докази того, що частина вилученого майна є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна в цій частині - відсутні.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє частково клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Крім того, слідчий суддя поновлює строк на подачу клопотання, який пропущений з поважних причин, оскільки 06.05.2017 слідчим шляхом поштового відправлення «Укрпоштою» на адресу суду було подано клопотання про арешт майна. Ухвалою слідчого судді від 17.05.2017 подане клопотання слідчого повернуто процесуальному керівнику для усунення недоліків та отримано прокурором 30.05.2017.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Поновити строк на подачу клопотання, як пропущений з поважних причин.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді речей та предметів, яке було вилучено під час проведення 05.05.2017 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1