УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури міста Києва звернувся народний депутат України ОСОБА_5 із заявою щодо зловживання службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 своїм службовим становищем під час будівництва багатоповерхової інженерної споруди на земельній ділянці, яка відноситься до земель історико-культурного призначення.
Вказана земельна ділянка, яка знаходиться на Парковій дорозі у м. Києві була передана в для будівництва ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.12.2010 за № 525/5337 «Про передачу земельних ділянок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для будівництва та обслуговування об`єктів інженерної і транспортної інфраструктури на АДРЕСА_1 ».
В подальшому, на цій земельній ділянці, що була передана ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », почалось будівництво Конгресно-виставкового центру, що тривало протягом 2010-2012 рр. Будівництво здійснювалось ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
Однак, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та забудовник - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на момент початку будівництва Конгресно-виставкового центру не мали усіх необхідних документів, зокрема правовстановлюючих документів на земельну ділянку, висновків про результати оцінки впливу на стан навколишнього природнього середовища, тощо.
У відповідності до статей 53, 150 Земельного кодексу України, територія від «Зеленого театру» до арки Дружби Народів, вздовж паркової дороги відноситься до особливих цінних земель земель історико-культурного призначення, оскільки розташовується на території пам`ятки історії та ландшафту місцевого значення « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03.02.2016 року № 58/0/16-10.
За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_8 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » не звертались до ІНФОРМАЦІЯ_9 на отримання дозволів щодо проведення будь-яких робіт на зазначеній земельній ділянці (особливо цінні землі - землі історико-культурного призначення).
Окрім того, земельна ділянка на вул. Парковій, на якій проводились роботи з будівництва, розташована у Центральному історичному районі міста, в межах охоронної зони об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Київ: Собор Софії та прилеглі монастирські будівлі, Києво-Печерська Лавра».
Однак, дозволу на виконання будівельних робіт в межах охоронної зони об`єкта Всесвітньої спадщини ІНФОРМАЦІЯ_10 та прилеглі монастирські будівлі, ІНФОРМАЦІЯ_11 » ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у органах охорони культурної спадщини не отримували. Відтак, має місце факт незаконного будівництва на охоронюваній законодавством території.
Саме зведення споруд відбулось на особливо цінних землях - землях історико-культурного призначення та фактично призвело до знищення охоронюваних законодавством та державою схилів правого берега Дніпра.
Так, внаслідок неконтрольованого будівництва на Парковій дорозі розпочались зсуви ґрунту, які загрожують пошкодженню іншій пам`ятці архітектури загальнодержавного значення - Марийському палацу.
Таки чином, можна стверджувати, що через будівництво «Конгресно-виставкового центру» або « ІНФОРМАЦІЯ_12 » на ІНФОРМАЦІЯ_13 відбулось значне погіршення екологічної ситуації шляхом руйнування цінних земель історико-культурного призначення пам`ятки історії та ландшафту місцевого значення « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
Зважаючи, на можливу вартість відновлення цінних земель історико-культурного призначення на схилах Дніпра, що знаходяться під вищезазначеним об`єктом, вказане незаконне будівництво має наслідком заподіяння матеріальної шкоди бюджету місцевої громади та державі Україна в особливо великих розмірах.
У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» об`єктом культурної спадщини є визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
У відповідності до статті 22 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», зокрема, заборонено змінювати пам`ятки культури: «Пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця».
Стаття 6 цього закону передбачає, що погодження «відповідних програм та проекті містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток», належить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що документи, зокрема реєстраційна справа ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_14 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Дані обставини, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.
У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі представника та/або особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.
Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.
У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).
Також, слідчий суддя має, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, врахувати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
А тому, на переконання слідчого судді, враховуючи те, що у клопотанні не вказано жодної обставини, яка б обумовлювала необхідність повторного доступу до документів доступ до яких слідством отримано на підставі судового рішення від 04.11.2016, підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні з огляду на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують повторний ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідством не доведено обставини визначені п. 2 ч. 3 ст. 132 вказаного Кодексу.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1