У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.01.2017 Справа №607/5447/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ішків, Козівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 28.07.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, із обов`язками встановленими відповідно до п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Начальник Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області звернулася до суду із клопотанням про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 і направлення його для відбування призначеного покарання. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2016 року надійшов до Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції на виконання 17.06.2016 року. За час перебування на обліку ТМРВ КВІ УДПтСУ в Тернопільській області ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки неодноразово порушив обов`язок, покладений на нього судом в частині періодичної явки на реєстрацію та повідомлення про зміну місця проживання, роботи чи навчання, відповідно до п. 3,4 ст. 76 КК України. На даний час місце перебування ОСОБА_4 не встановлено.

05.12.2016 року Тернопільським міськрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції підготовлено та направлено клопотання до Тернопільського міськрайонного суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання згідно ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п.8 ч.1 ст. 537 та п.3 ч.2 ст. 539 КПК України.

Так, 17.06.2016 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов до Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції та був прийнятий до виконання. Підготовлено та направлено всі необхідні повідомлення в зацікавлені служби про прийняття вироку до виконання. 05.09.2016 року ОСОБА_4 направлено виклик до ТМРВ КВІ на 09.09.2016 року для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, на який засуджений не з`явився. 12.09.2016 року ОСОБА_4 був надісланий повторний виклик для явки в КВІ на 20.09.2016 року, на який засуджений не відреагував.

13.09.2016 року на запит КВІ надійшла відповідь з Великоберезовицької селищної ради про те, що засуджений ОСОБА_4 зареєстрований на територій селищної ради.

21.09.2016 року Тернопільськоим міськрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції до Тернопільського РВП ТВП ГУ НП в Тернопільській області було надіслано подання для здійснення приводу ОСОБА_4 на 28.09.2016 року. 26.09.2016 року на адресу інспекції з Тернопільського РВП ТВП ГУ НП в Тернопільській області надійшли матеріали щодо неможливості здійснення приводу ОСОБА_4 оскільки він знаходиться на роботі у м.Київ.

30.09.2016 року працівником КВІ в телефонному режимі в ході розмови з засудженим ОСОБА_4 , встановлено, що він дійсно на даний час перебуває на тимчасовій неофіційній роботі в м. Київ. Токож, засудженого було забов`язано з`явитися до інспекції для постановки на облік та роз`яснення умов та порядку відбування покарання до 05.10.2016 року, що зафіксовано рапортом працівника КВІ.

06.10.2016 року засудженому ОСОБА_4 був надісланий виклик для явки в КВІ на 12.10.2016 року, на який він не з`явився.

13.10.2016 року КВІ до ТРВП ТВП ГУ НП в Тернопільській області було надіслано подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_4 , на 20.10.2016 року, однак привід не виконаний, матеріали перевірки від інспектора ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області не надійшли.

21.10.2016 року КВІ на адресу ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області була надіслана інформація про невиконання приводу засудженої особи, відсутність матеріалів перевірки і здійснення приводу ОСОБА_4 , в КВІ до 28.10.2016 року.

31.10.2016 року отримано матеріали щодо неможливості здійснення приводу, оскільки засуджений продовжує перебувати у м. Київ, адресу перебування (проживання) не вказав, дата повернення не відома.

01.11.2016 року працівниками Тернопільського МРВ КВІ розпочато проведення першочергових розшукових заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) засудженого ОСОБА_4 08.11.2016 року на адресу Великоберезовицької селищної ради був надісланий запит, щодо здійснення перевірки за місцем проживання засудженого АДРЕСА_1 .

08.11.2016 року отримано відповідь про те, що згідно системи (ШЛЮЗ МВС-АРКАН) інформація про перетин кордону засудженим ОСОБА_4 , відсутня.

10.11.2016 року Великоберезовицькою селищною ради надіслано матеріали відповідно до яких стало відомо, що ОСОБА_4 зареєстрований на територій селищної ради, але за вищевказаною адресою не проживає.

Як вбачається з клопотання, для встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_4 здійснювались початкові розшукові заходи, зокрема направлялись запити в ОВС ( СВ ТМП, СВ ТРВП), бюро судово-медичної експертизи, ДРАЦС, здійснювались перевірки по обліках УІЗ ГУ НП в Тернопільській області та черговій частині ТВП ГУ НП в Тернопільській області; перевірялись медичні установи обласного центру та за місцем проживання. Однак, вжитими розшуковими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

У судове засідання представник Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області не з`явився, та не повідомив суду про причину неявки, хоча про день та час розгляду клопотання був належно повідомлений.

Засуджений ОСОБА_4 на виклик суду не з`явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, та скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання, оскільки інспекцією не встановлено причин невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та не роз`яснено порядку виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до чинних норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема статтею 164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Крім того відповідно до ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Суду не надано документально підтверджених відомостей про те, чи мав засуджений ОСОБА_4 реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можливо розглядати факти, викладені у поданні КВІ, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року.

Крім того кримінально-виконавчою інспекцією було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 періодично перебуває у м Київ на тимчасовій роботі, отже КВІ відомо про можливе місце перебування засудженого, однак останніми не достатньо вжито заходів для з`ясування обставин не прибуття ОСОБА_4 на виклики до інспекції.

П. 5 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань, передбачає відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Зокрема згідно п. 5.2 Інструкції, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження (додаток 43 до цієї Інструкції) про можливість

скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і

направлення для відбування призначеного судом покарання (частина

перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України. Проте, в порушення вказаних вимог засудженому не винесено письмового попередження про можливість скасування іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання.

П. 5.3 Інструкції передбачає, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або

три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути

підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, клопотання внесене начальником Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання передчасно, з порушенням вимог законодавства щодо порядку виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та встановлення фактів ухилення засудженим від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що процесуальний порядок вирішення даного клопотання встановлено ст. 539 КПК України, відповідно до якої участь засудженого в судовому засіданні з розгляду клопотання поданого КВІ є обов`язковою, а позитивне вирішення даної справи у його відсутності порушить права засудженого, оскільки останнім могли б бути спростовані факти ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, думку прокурора який заперечує щодо задоволення клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, ст.ст.164, 166 КВК України, Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, Наказом № 270/1560 від 19.12.2003 року державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань», суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція на протязі 7 діб з моменту її проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1