Провадження № 1-кс/734/144/17 Справа № 734/437/17
У х в а л а

іменем України

16 лютого 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000042 від 03 квітня 2015 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного по ч. 3 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2017 року прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , 28.11.2014 року самовільно залишив територію указаної військової частини та перебував поза межами її розташування. При цьому, солдат ОСОБА_5 обов`язків військової служби не ніс, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини НОМЕР_1 приховував.

За даним фактом військовою прокуратурою Деснянського гарнізону було внесено відомості до ЄРДР № 0000042 від 03.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

15.02.2017 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_5 затриманий прокурорсько-слідчими працівниками військової прокуратури Деснянського гарнізону.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України складено 07 червня 2015 року та 15 лютого 2017 року вручено останньому.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Підозрюваний у судовому засіданні вину у скоєному не заперечив та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Обов`язки, покладені на нього судом, зобов`язується виконувати. Від органів досудового розслідування не переховувався, відразу добровільно з`явився до комендатури, після того як дізнався, що знаходиться у розшуку.

Захисник у судовому засіданні вважає, що відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 , який є підозрюваним у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки прокурором не надано доказів про те, що останній переховувався від органів досудового розслідування.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, має постійне місце проживання, за місцем служба характеризується посередньо, добровільно з`явився до місця несення служби та до військової прокуратури.
При цьому, ОСОБА_5 є підозрюваним у скоєння кримінального правопорушення середньої тяжкості. Прокурором у судовому засіданні не надано суду доказів того, що останній переховувався від органі досудового розслідування.
За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) Прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.
2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного до 16 квітня 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя