солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ч.1 ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.08.2016 адвокат звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій оскаржував бездіяльність старшого слідчого 2-го ВРКП СУ ФР ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС в м. Києві ст. лейтенанта міліції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (а.с.2)

08.08.2016 відбулося визначення судді з розгляду даної скарги та відповідні матеріали 10.08.2016 передані слідчому судді.

12.08.2016 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зазначену скаргу в частині оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - повернуто ОСОБА_3 і зв`язку із поданням її після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, в решті вимог відкрито провадження за скаргою (а.с.20-22)

04.10.2016 в судовому засіданні з розгляду даної скарги ухвалою слідчого судді за клопотанням ОСОБА_3 витребувано у слідчого певні документи у кримінальному провадженні.

В подальшому в судові засідання з розгляду скарги ні адвокат ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Зважаючи на строки розгляду такої категорії скарг, а також принцип диспозитивності кримінального процесу, згідно якого, зокрема, саме сторони розпоряджаються своїми правами, в тому числі щодо явки в суд і доведення перед слідчим суддею їх переконливості, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності.

Явка слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України також не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 29.06.2016 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2016 проведено обшук приміщення за адресою АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно, яке за переконанням адвоката належить ОСОБА_4 , серед якого планшет, грошові кошти в сумі 71 800,00 грн. та 990 доларів США, печатка юридичної особи, інші документи.

Так, адвокат стверджує, що ним неодноразово подавалися скарги слідчому в рамках даного кримінального провадження №0000162 від 08.12.2015, досудове розслідування якого здійснюється СУ ФР ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС в м. Києві, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, щодо повернення даного майна, як переконує адвокат, тій особі, яка є його власником, оскільки дозвіл слідчим суддею на відшукання і вилучення такого майна, за переконанням адвоката, не надавався.

В той же час, до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303КПК України адвокат звернувся більше ніж через 10 днів від моменту ймовірно допущеної бездіяльності, відтак слідчим суддею повернуто скаргу в частині оскарження бездіяльності щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Крім того, адвокат посилався на положення ч.1 ст.100, ст.ст.160-166, ч.5 ст.171 КПК України, згідно якої в разі вилучення під час обшуку майна, дозвіл на відшукання та вилучення якого слідчим суддею не надавався, слідчий, прокурор повинні подати клопотання про арешт такого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Адвокат стверджує, що вищенаведене майно у відповідній ухвалі слідчого судді про обшук приміщення не зазначено, відтак просить визнати бездіяльність слідчого незаконною, яка полягає у не зверненні із таким клопотанням у вищенаведений час.

Проте, аналіз ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2016 про обшук приміщення за адресою АДРЕСА_1 , свідчить про те, що наданий такий дозвіл з метою відшукання і вилучення предметів та документів ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Терріус», ТОВ «Ренікон», ТОВ «Макс і Трейд», ТОВ «Нойс Компані», ТОВ «Ашан Біличі», ТОВ «Наш Добробут», ТОВ «Арт Трейдінг», ТОВ «Торг Арт», ТОВ «Спецсервісбудпром», ТОВ «Новоуд-1», ТОВ «Траст-Консалт», ТОВ «Статус «Зелений світ», ТОВ «Калина Трейд», ТОВ «П та М», ТОВ «Внучата» та інших фіктивних підприємств, а саме первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів даних підприємств, печаток та штампів даних підприємств, реєстраційних документів даних підприємств, документів складського обліку,відомостей щодо руху товарно-матеріальних цінностей, документів та реєстрів бухгалтерського обліку, листів, претензій, інших матеріалів листування між підприємствами, чорнових записів (зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу), коп`ютерної техніки, носіїв зберігання інформації, на яких велектронному вигляді містяться відповідні відомості, що підтверджують протиправну діяльність, платіжних доручень, банківських виписок та документів, що свідчать про рух коштів по розрахунковим рахункам, кредитних карточок, чекових книжок, грошових коштів та інших матеріальних цінностей, здобутих в результаті здійснення протизаконної діяльності.

Згідно протоколу обшуку від 29.06.2016 за цією адресою на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді серед іншого вилучено грошові кошти в сумі 900,00 доларів США та 71 800,00 грн., печатки підприємств, планшет та документи фінансово-господарської діяльності.

Згідно постанови слідчого 2-го ВРКП СУ ФР ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС в м. Києві, серед іншого, вищенаведене майно визнано речовими доказами.

Згідно листа ДФС грошові кошти в сумі 900,00 доларів США та 71 800,00 грн. передані для зберігання начальнику СУ ФР ГУ ДФС в м. Києві і відповідно до постанови від 04.07.2016 взяті на облік на депозитний рахунок ГУ ДФС в м. Києві.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. В такому випадку зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Змістовний аналіз наведених вище частин статті 100 КПК України свідчить про те, що в разі якщо майно вилучено на підставі судового рішення ухали слідчого судді про дозвіл на обшук житла із можливістю відшукати та вилучити конкретне майно, то в такому випадку слід застосовувати не ч.1ст.100, а ч.2 ст.100 КПК України, і в такому випадку звернення слідчого в порядку ч.5ст.171 КПК України до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не є необхідним.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ч.1 ст.303 КПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1