Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні слідчого Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходилися матеріали кримінальної справи, порушеної за його заявою слідчим СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві постановою про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 05.08.2013 року.
Зазначає, що вищевказане провадження № 0000376 перебувало в провадженні слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 .
Посилається на те, що 24.11.2016 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому стало відомо, що воно (провадження) постановою слідчого від 23.11.2016 року було закрито.
Звертає увагу слідчого судді на те, що ознайомившись із текстом вищезазначеної постанови вважає, що вона винесена незаконно та підлягає скасуванню, оскільки за час пребування матеріалів кримінального провадження в провадженні слідчого, останнім було проведено лише дві слідчі дії, а саме: отримано дозвіл на розкриття банківської таємниці ПАТ «Діамантбанк» та допитано ОСОБА_6 , що було зроблено після неодноразових скарг на бездіяльність слідчого його безпосередньому керівнику.
Зазначає, що фактично слідчий не провів допиту ОСОБА_6 , не з`ясував обставин справи, отримання коштів, їх спосіб витрачання, розмір завданих збитків і маючи на руках отриману від ПАТ «Діамантбанк» інформацію, що гроші, надані ним, так і не поступили на банківський рахунок ТОВ «ФМ Капітал», маючи завідомо підроблену довідку, яку надав ОСОБА_6 , слідчий не побачив наявності події кримінального правопорушення, що вказує на упередженість його дій. Враховуючи вищевикладене, звертається з даною скаргою до слідчого судді.
ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просять слідчого суддю задовольнити скаргу.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду останнім надано матеріали кримінального провадження, причини ж неявки в судове засідання слідчого суддю не повідомив.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так слідчим суддею встановлено, що в провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 05.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
23.11.2016 року слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 винесено Постанову про закриття кримінального провадження № 0000376 від 05.08.2013 року у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Слідчий суддя дослідивши зміст вказаної постанови, не може погодитись із її законністю виходячи з наступного.
Так стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
З системного аналізу зазначених норм чинного кримінально-процесуального законодавства вбачається, що завданнями кримінального провадження в першу чергу є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
І з метою досягнення вказаних завдань кримінального провадження, законодавцем на орган досудового розслідування (слідчого, прокурора) покладено цілий ряд зобов`язань, зокрема останні зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, встановити всі обставини і надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, що є гарантією того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Крім того, прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Слідчим же суддею встановлено, а слідчим не спростовано та не надано відповідних доказів, що останнім не було в повній мірі виконано покладені на нього зобов`язання з метою досягнення завдання кримінального провадження, не здійснено всіх можливих процесуальних дій, не зібрано повною мірою доказів для встановлення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та особи, яка його вчинила, та не надано належну оцінку тим доказам, які надані потерпілим та які були отримані в ході здійснення досудового розслідування, що в своїй сукупності призвело до передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності події кримінального правопорушення, а тому вказане рішення не може вважатися обґрунтованим, неупередженим та законним.
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора,- зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4 знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому скарга підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 25, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на рішення (постанову) слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 23.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000376 від 05.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1