ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003923 від 10.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Гомельської області, Регицького району, м. Василевичі, громадянина України, Білорусь, тимчасово непрацюючого, одруженого, з середньо спеціальною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Так, у жовтні місяці 2016 року ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, маючи вільний доступ до посвідчення серії НОМЕР_1 «Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 », яке згідно з довідкою Міністерства оборони України військової частини пп НОМЕР_3 Код. НОМЕР_4 , за вих. 2750 від 30.11.2016 року було видано на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 не має право на пільги згідно зі встановленим законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, з метою виготовлення документа, який надав гр. ОСОБА_4 , використавши свою фотографію, яка була вклеєна до невстановленого документа та вклеїв дану фотографію до посвідчення серії НОМЕР_1 «Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 », в подальшому за допомогою комп`ютерної техніки ним було відскановано посвідчення, поміщено його фотокартку та роздруковано за допомогою комп`ютерної техніки на фотопапері, що підтверджується висновком експерта № 4/295 від 23.11.2016 року.
Згідно з висновком експерта № 4/295 від 23.11.2016 року для виготовлення підробленого посвідчення ОСОБА_4 було взято за основу заповнений бланк посвідчення серії НОМЕР_1 , на який ним було поміщено фотокартку іншої особи, а саме свою. У подальшому з даного бланку із заміненою фотокарткою, шляхом копіювання за допомогою комп`ютерної техніки ОСОБА_4 отримав зображення бланка посвідчення НОМЕР_1 з іншою фотокарткою та надрукував дане зображення на фотопапері без внесення будь-яких змін в отримане зображення. Всі зображення друкованого тексту, рукописного тексту та відтисків печатки на підробленому посвідченні виготовлені стуминним способом друку.
Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.
Окрім цього, 09 листопада 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, їх караність, знаходячись в АДРЕСА_2 , використав підроблений документ, а саме надав працівнику інспектору роти № 3 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_7 , як підставу для встановлення особи, підроблене посвідчення, видане Міністерством оборони України, а саме Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , серії № АБ 007177 від 23.02.2015 року, заповнене на прізвище ОСОБА_6 . Проте, згідно з довідкою Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 станом на 09 листопада 2016 року дане посвідчення не отримував.
Відповідно до висновку експерта № 4/295 від 23.11.2016 року для виготовлення підробленого посвідчення ОСОБА_4 було взято за основу заповнений бланк посвідчення серії НОМЕР_1 , на який ним було поміщено фотокартку іншої особи, а саме свою. У подальшому з даного бланку із заміненою фотокарткою, шляхом копіювання за допомогою комп`ютерної техніки ОСОБА_4 отримав зображення бланка посвідчення НОМЕР_1 з іншою фотокарткою та надрукував дане зображення на фотопапері без внесення будь-яких змін в отримане зображення. Всі зображення друкованого тексту, рукописного тексту та відтисків печатки на підробленому посвідченні виготовлені струминним способом друку.
За таких обставин, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є використання завідомо підробленого документа.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав суду угоду про визнання винуватості від 30.01.2017 року, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 визначену в угоді міру покарання.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між обвинуваченим та прокурором угоду про визнання винуватості, призначити йому узгоджене покарання.
Із змісту угоди про визнання винуватості від 30 січня 2017 року вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Також, сторони угоди погодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 510 гривень, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких підозрюваному роз`яснено.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься також до злочинів невеликої тяжкості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 30 січня 2017 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України, з урахуванням умов угоди про визнання винуватості.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 373, 374, 394, 395, 473, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2017 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0003923 від 10.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 510 гривень.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.
Речові докази у кримінальному проваджені: підроблене посвідчення, видане Міністерством оборони України, а саме Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , серії НОМЕР_1 від 23.02.2015 року, заповнене на прізвище ОСОБА_6 , залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуюча ОСОБА_1