Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/9671/17
Провадження №1-кс/523/1719/17
У Х В А Л А

про скасування арешту на майно

11.07.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в:
Під час досудового розслідування кримінального провадження №0003855, розпочатого 15 червня 2017 року за ознаками ч.3 ст.289 КК України, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 5 травня 2017 року було задоволено клопотання слідчого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 та накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», н/з НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , а також на ключі від даного транспортного засобу (справа №523/6302/17).

Розгляд клопотання було проведено у відсутність власника майна.

10 липня 2017 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування даного арешту, обґрунтоване відсутньою потреби в подальшому застосуванні даного заходу.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду клопотання, в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних в ній матеріалів, а також матеріалів справи №523/6302/17, оскільки ст.174 КПК України передбачає можливість для особи, інтересів якої стосується арешт майна, що був накладений у її відсутність під час судового розгляду, ініціювати розгляд з перегляду правомірності такого заходу і при цьому фактично це є поновленням судового розгляду, передбаченого ст.ст.172, 173 цього Кодексу, у якому тягар доведення потреби в подальшому застосуванні даного заходу залишається на особі, яка подала клопотання про арешт майна.

Вивченням вищезазначених матеріалів встановлено, що Суворовським відділом поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області розслідується факт крадіжки вищезазначеного автомобіля, вчиненої невстановленою особою в нічний час 15 червня 2016 року за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська,31.

Обставини виявлення факту крадіжки підтверджено змістом протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 та протоколом прийняття від нього заяви про вчинений злочин від 15 червня 2016 року.

В період з 05 години 10 хвилин до 05 години 40 хвилин 4 травня 2017 року слідчим, за участю понятих, було оглянуто ділянку місцевості, розташовану в АДРЕСА_1 , де було виявлено вищезазначений транспортний засіб та ключі від нього.

Вирішуючи клопотання представника потерпілого про скасування арешту слідчий суддя виходить із наступного.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
При накладенні 5 травня 2017 року слідчий суддя виходив із того, що зазначене майно зберігає на собі сліди вчиненого злочину та необхідне для проведення експертних досліджень, у зв`язку із чим, на нього було накладено арешт.

Водночас до теперішнього часу органом досудового розслідування не було представлено жодного доказу про призначення в кримінальному провадженні №0003855 криміналістичної експертизи, в якій об`єктом досліджень був би транспортний засіб потерпілого.
Окрім того, органом досудового слідства протягом тривалого строку проведення досудового розслідування не повідомлено будь-кому підозри, а також не доведено потреби в подальшому застосуванні арешту на належний потерпілому транспортний засіб.

Таким чином слід дійти висновку, що арешт на належне ОСОБА_3 рухоме майно підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-174 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Арешт, накладений в кримінальному провадженні №0003855 на належні ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», н/з НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , а також ключі від даного транспортного - скасувати.

Копію ухвали направити керівникам Одеської місцевої прокуратури №4, СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та власнику майна ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя
ОСОБА_1