печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3962/14-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
22 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення обвинувального акту в об`єднаному кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_17 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 393 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадження Печерського районного суду м. Києва 23.12.2016 року після повторного авторозподілу надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за вказаними вище статтями.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2017 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_17 за вказаними вище статтями об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ..

Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_17 в судове засідання.

Представники потерпілого також вважали за можливе призначити обвинувальні акти в судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_16 та захисник- адвокат ОСОБА_13 , кожний окремо заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, практиці місцевих та апеляційних судів України, а також складений у супереч позиції Європейського суду з прав людини, оскільки в останньому відсутне формулювання обвинувачення та провавої кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 , що позбавляє останнього здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення.

Захисники - адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 підтримали думку обвинувачного ОСОБА_16 та адвоката ОСОБА_13 .

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальні акти, долучені до них реєстри матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення- це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового слідства вважає встановленим.

Стаття 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення з відображенням часу, місця, способу та інших обставин вчиненого правопорушення.

Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_16 , а саме не містить точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Так в обвинувальному акті не зазначено жодної дати, часу та способу в яких ОСОБА_16 вчинив вказані кримінальні правопорушення, мета, мотив та умисел вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 вимогам КПК України, який грунтується виключно на припущеннях, та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне обвинувальний акт відносно ОСОБА_17 також повернути прокурору, оскільки вказаний обвинувальний акт об`єднаний в одне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , та останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

Також враховуючи, що клопотань про зміну чи скасування обраного ОСОБА_17 запобіжного заходу не надходило, колегія суддів вважає за необхідне, на виконання вимог ч.3 ст. 331 КПК України, вирішити питання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_17 під вартою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, згідно яких, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Суд враховує, що ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні низки злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також те, що останній під час досудового розслідування ухилявся від правосуддя, а стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підстави для продовження запобіжного заходу - взяття (тримання) під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 у вигляді взяття (тримання) під вартою до 20.05.2017 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі визначеному в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року та покладенням визначених в ній обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291, 334 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_16 , за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_17 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 393 КК України - повернути прокурору.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 залишити без змін у вигляді взяття (тримання) під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 20.05.2017 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі визначеному в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року та покладенням визначених в ній обов`язків.

Міру запобіжного заходу застосовану до обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3