В И Р О К
Іменем України

22.12.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Копистерин Шаргородського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, пенсіонера, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000411 від 05.05.2016 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2016 року близько 18 години, обвинувачена ОСОБА_3 перебувала у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , де проживає. Зустрівши свою сусідку ОСОБА_6 , яка вийшла з під`їзду та направлялася до магазину, ОСОБА_3 розпочала з нею розмову, яка переросла в сварку із взаємними звинуваченнями з причини довго триваючих неприязних відносин. Під час сварки обвинувачена ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_6 на близьку відстань та умисно нанесла їй один удар правою долонею в ліву частину обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впала на асфальт та вдарилась головою.
Відповідно до висновку експерта №177 від 23.07.2016 року у ОСОБА_6 мало місце струс головного мозку, який за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Крім того, не виключається можливість отримання струсу головного мозку за обставин, що не протирічать протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 і по давності утворення може відповідати строку 18.04.2016 року.
Обвинувачена ОСОБА_3 в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 винною себе визнала частково. Пояснила, що 18.04.2016 до неї, коли та була на городі біля дому, підійшла її донька ОСОБА_7 , яка розповіла, що ОСОБА_6 заїжджаючи додому на автомобілі таксі зі своїм кавалером, ледь не збила її дитину. Після цього насипала їй ОСОБА_7 в очі якоїсь речовини, пояснивши що це її оберіг. При цьому обвинувачена повідомила, що її родина з ОСОБА_6 до цього перебувала в неприязних стосунках, вважає її непорядною, винною в розлучені із своїм чоловіком ОСОБА_8 , приводить до себе сумнівних чоловіків. Вислухавши свою доньку, приблизно о 18:00 год. ОСОБА_3 пішла розбиратись з приводу вищевказаного з ОСОБА_6 .. Так зустрівши її в дворі біля під`їзду, запитала у ОСОБА_6 чого вона себе так веде. Та, спочатку, на її запитання відповіла нецензурною лайкою, а побачивши що з вікон будинку дивляться сусіди, почала провокувати ОСОБА_3 , а саме стала на коліна перед нею і просила вдарити її. ОСОБА_3 її не била, розвернулась і пішла. Потім ОСОБА_6 викликала поліцію. ОСОБА_3 визнає себе винною тільки в тому, що неправильно в той день поступила після події з її донькою, їй потрібно було викликати поліцію, а не йти самій розбиратися з ОСОБА_6 . Частково погодилась з цивільним позовом ОСОБА_6 , готова їй відшкодувати матеріальні збитки повністю, понесенні останньою на лікування. Моральну шкоду не визнала.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачена ОСОБА_3 є її сусідкою, вони проживають в одному будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_3 , так як остання розповсюджує стосовно її розлучення з чоловіком різні плітки. 18.04.2016 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_6 вийшла із свого під`їзду, в будинку де проживає, із двома неповнолітніми дітьми. В цей час до неї підбігла ОСОБА_3 , яка висловлюючись в її бік нецензурною лайкою, вдарила її правою рукою в ліву частину обличчя. Від удару ОСОБА_6 впала на праву сторону тулуба, на праву руку, і вдарилась правою частиною голови об асфальтовану доріжку. Це все відбувалось в присутності її неповнолітніх дітей. Потім ОСОБА_3 пішла в своїх справах, а до потерпілої підійшов чоловік обвинуваченої, який звинуватив її що вона погана мати. Після цього ОСОБА_6 викликала поліцію, але в лікарню одразу не звернулась, так як не було на кого залишити дітей. Наступного дня (19.04.2016) вона звернулась в лікарню, так як вночі їй стало погано, в неї почалось головокружіння та рвота. Під час обстеження в лікарні, їй поставили діагноз: струс головного мозку, забій лівої сторони обличчя. Однак в лікарні ОСОБА_6 не залишилась, отримала у лікаря рецепт ліків і вирішила лікуватись самостійно. Однак, наступного дня ОСОБА_6 втратила свідомість, після чого її госпіталізували до лікарні, де вона лікувалась.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що ОСОБА_6 приходиться їй племінницею. ОСОБА_3 проживає з нею в одному будинку, працює там двірником. Блисько 3-х років тому її племінниця ОСОБА_6 розвелася із своїм чоловіком, від якого на її утриманні залишилося двоє неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Бувший чоловік племінниці ОСОБА_6 перебуває в дружніх відносинах із сім`єю ОСОБА_10 . Після розлучення у ОСОБА_6 із ОСОБА_3 погіршились стосунки, адже остання розпускає стосовно неї плітки, втручається в її особисте життя та її дітей. Так зі слів ОСОБА_6 їй стало відомо, що 18.04.2016, коли та із своїми двома неповнолітніми дітьми йшла на прогулянку, ОСОБА_3 , в дворі їх будинку, зненацька, «наскочила» на ОСОБА_6 і побила її. Після цього ОСОБА_9 , на прохання ОСОБА_6 приїхала до неї додому, для того щоб допомогти з дітьми. В квартирі вона побачила, що ОСОБА_6 лежала на дивані, їй було зле, в неї боліла голова, адже удар прийшовся в голову. Коли ОСОБА_6 госпіталізували до лікарні, ОСОБА_9 її провідувала, купувала ліки за її кошти, а також в цей час доглядала за дітьми. Після того, як ОСОБА_6 виписали з лікарні, ОСОБА_9 також допомагала їй з дітьми, вони час-від-часу були у неї та у батьків ОСОБА_6 в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 дуже переживала з приводу побиття її ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що проживає в одному будинку по АДРЕСА_2 із ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .. З останньою в одному під`їзді, ОСОБА_6 на першому поверсі, а вона на другому. ОСОБА_3 проживає в сусідньому під`їзді. Знає, що між сім`єю ОСОБА_10 та ОСОБА_12 раніше були дуже теплі стосунки, але згодом вони зіпсувались. Так весною 2016 року, точної дати не пам`ятає, вона разом із своїми неповнолітніми дітьми та племінницею поверталася додому із прогулянки та почула людський крик. Коли підійшла до свого під`їзду, то дуже злякалася від побаченого, на асфальтованій доріжці на правому боці лежала ОСОБА_6 , поряд ходили її двоє неповнолітніх дітей, а біля неї стояли ОСОБА_3 та її чоловік. Того моменту, як ОСОБА_3 наносила удари ОСОБА_6 вона не бачила, про це вже знає від сусідів. Після того, як ОСОБА_6 піднялась і сіла, держачись за обличчя руками, на бордюр, вона ОСОБА_11 пройшла із своїми дітьми в свій під`їзд до квартири. Перелякавшись від побаченого, ОСОБА_11 в квартирі заспокоїлась, заспокоїла своїх дітей, та виглянула у вікно, де побачила що ОСОБА_3 із своїм чоловіком дуже агресивно спілкувались із ОСОБА_6 , яка сиділа на бордюрі держачись за обличчя, висловлювались в її бік нецензурними словами. ОСОБА_6 в свою чергу їх запитувала чого вони її б`ють. Діти в цей час, знову ж таки були біля ОСОБА_6 .. Після цього, вона знає від знайомих, що ОСОБА_6 лікувалась в лікарні. ОСОБА_11 характеризує потерпілу ОСОБА_6 з позитивної сторони, вважає її хорошою мамою. З приводу побаченого, про що свідчить, отримала стрес, вважає також, що ОСОБА_6 та її діти також отримала стрес, адже її маму били і обзивали в їх присутності.
Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, ОСОБА_3 є їй матір`ю, а ОСОБА_6 приходиться їй кумою. Вони проживають по сусідству в будинку по АДРЕСА_2 . Між їхніми сім`ями неприязні стосунки з моменту розлучення ОСОБА_6 з чоловіком. 18.04.2016, в другу половину дня ОСОБА_7 разом із своєю дитиною, яка була в дитячій колясці, гуляла біля свого будинку. В той час ОСОБА_6 в автомобілі таксі із своїм кавалером приїхала додому. Проїжджаючи біля неї, вони ледь не збили коляску з дитиною. Обурившись цьому, ОСОБА_7 підійшла до автомобіля таксі, що б зробити зауваження водію, в цей момент з авто вийшла ОСОБА_6 , яка діставши з якийсь згорток висипала їй в очі якусь невідому речовину. При цьому промовила, що в неї в сім`ї буде робитись те ж саме, що і в ОСОБА_6 .. Про цей інцидент вона відразу ж розповіла матері ОСОБА_3 , яка в той же час пішла розбиратись із ОСОБА_6 з приводу того, що трапилось. Приблизно о 18:00 год., вона виглянула у вікно своєї квартири, звідки побачила, що її мати свариться із ОСОБА_6 , яка в цей час сиділа на бордюрі. Вони ображали одне одного. Біля ОСОБА_6 бігали її діти. Бійки вона не бачила. Але виправдовує дії своєї матері, вважає, що в такий спосіб мати захистила її, як свою дитину. Вважає, що ОСОБА_6 сама спровокувала на бійку. Але від чого в такий спосіб, вона її захистила, пояснити не змогла.
Крім показів обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується слідуючими доказами:
відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000411 (а.с.96), протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.05.2016 року (а.с. 97), письмової заяви ОСОБА_6 до Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ( а.с.98) встановлено, що 18.04.2016 року близько 18 години ОСОБА_3 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин в дворі будинку по АДРЕСА_2 ;
згідно виписки з історії хвороби №3621 хворої ОСОБА_6 остання знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 23.04.2016 року по 04.05.2016 року з діагнозом: Струс головного мозку. Забій лівої половини обличчя. Хронічний гастрит, ремісія. Зі слів хворої 18.04.2016 року ввечері була побита сусідкою, зверталась до невролога, стан не покращувався, 23.04.2016 року швидкою допомогою доставлена в лікарню (а.с.99);
згідно висновку експерта №148 від 08.06.2016 року у ОСОБА_6 мало місце струс головного мозку, який за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. За судово медичними даними встановити давність виникнення струсу головного мозку у ОСОБА_6 не є можливим (а.с.106-107) ;
згідно висновку експерта №177 від 23.07.2016 року у ОСОБА_6 мало місце струс головного мозку, який за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Крім того, не виключається можливість отримання струсу головного мозку за обставин, що не протирічать протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 і по давності утворення може відповідати строку 18.04.2016 року (а.с.115-116);
згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2016 року з фототаблицями встановлено, що 18.04.2016 року близько 18 години біля під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 підбігши до ОСОБА_6 наздогнала її, потерпіла повернулась обличчям до ОСОБА_3 , яка долонею правої руки вдарила її по лівій половині обличчя. Внаслідок удару ОСОБА_6 впала на асфальт, на праву руку і правий бік. Після чого ОСОБА_3 відбігла на відстань, а ОСОБА_6 залишилась якийсь час лежати на асфальті. Зі слів потерпілої, після нанесення їй удару та падіння, вона на мить втратила свідомість (а.с. 108-113).
Вказані докази суд приймає та вважає їх належними та допустимим, так як вони узгоджуються між собою, не суперечать один одному та про недопустимість не встановлено судом та не вказували сторони кримінального провадження.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, так як вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 частково визнала вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, відшкодувала матеріальну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, пенсіонер, на обліку в психіатра та на обліку в наркокабінеті Жмеринської ЦРЛ не значиться.
Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді штрафу.
Потерпілою ОСОБА_6 до початку судового розгляду було заявлено цивільний позов в якому просила стягнути на її користь завдані матеріальні збитки в розмірі 1150,79 грн., в рахунок компенсації витрат на лікування; моральну шкоду, яку оцінила в 10 000 грн., і яка полягає в тому, що ОСОБА_6 та її рідні отримали стрес, вона вимушена була на 3 місяці змінити привичних ритм життя (вона не могла працювати, що не позбавило її обов`язку утримувати двох неповнолітніх дітей, лікувала завдані ОСОБА_3 побої, при цьому перервала курс лікування інших захворювань. Діями ОСОБА_3 було принижено її честь і гідність. Також просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 3000 грн. витрат на правову допомогу.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 уточнила цивільний позов та просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду та витрати понесені на правову допомогу. В частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 матеріальної шкоди відмовилася, так як матеріальні збитки їй відшкодовано повністю.
Обвинувачена ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення з неї моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнала.
Дослідивши цивільний позов потерпілої суд приходить до наступних висновків.
Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частково задоволенню, а саме в розмірі 3500 грн. з наступних підстав.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої, суд виходить з принципів розумності та справедливості, майнового та фінансового стану винної особи і вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 3500 грн. відповідає характеру вчиненого обвинуваченою правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпіла.
Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вимоги цивільного позивача потерпілої ОСОБА_6 про стягнення судових витрат в розмірі 3 тис. грн. на правову допомогу не підлягають задоволенню , так як її захисником який приймав участь на досудовому слідстві ОСОБА_13 не надав розрахунок витрат на правову допомогу.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

Обвинувачену ОСОБА_3 визнати винуватою та призначити їй покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 ( одна тисяча двадцять ) грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3 500 ( три тисячі п`ятсот ) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя