Справа № 308/3281/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника - власника майна ОСОБА_3 , слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Закарпатської області - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ТОВ Стейт Оіл - ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю Стейт Оіл ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна. В обгрунтування вимог клопотання , посилається на те, що ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року у кримінальному проваджені відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 22.11.2016 року накладено арешт на майно - автозаправні станції та нафтопродукти, що розміщені у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А». Ухвалами Апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2017 року ухваленими за результатами розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року прийнято рішення про скасування ухвал слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року та накладено арешт на майно із забороною користування нафтопродукти , що знаходяться у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А».

Вказує на те, що ТОВ Стейт Оіл є власником нафтопродуктів, що знаходяться у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А», які придбані ТОВ Стейт Оіл в жовтні-листопаді від ТОВ «НБК 2015» та ТОВ «БЕЛ ОЙЛ» та відвантажено на адресу вищезазначених заправних станцій, що підтверджується видатковими накладними та товаротранспортними накладними.

Представник заявника вважає, що на даний час відпала потреба в арешті зазначеного майна, виходячи з того, що на даний час у кримінальному провадження проведені певні слідчі дії, а саме відібрано проби нафтопродуктів, які скеровано для проведення експертизи нафтопродуктів. Окрім того, представник заявника вказує на те, що відпала потреба у застосуванні арешту на паливо мастильні матеріали та на альтернативне паливо в цілому, оскільки орган досудового розслідування володіє всіма документами, що свідчать про походження та якість бензину та дизельного палива, які зберігаються на АЗС «БРСМ Нафта». На даний час ТОВ «Стейт-Оіл» володіє даними щодо якості паливно-мастильних матеріалів, які відповідно до висновків експертиз, проведених за результатами відібрання зразків на АЗС ТОВ «Стейт Оіл» у Запорізькій , Сумській, Чернівецькій, Миколаївській , Львівській областях та отриманих з однієї нафтобази ТОВ «Стейт Оіл», що розташована в м. Обухів Київської області - відповідають ДСТУ.

Поряд з цим , ТОВ «Стейт Оіл» було ініційовано проведення експертного дослідження паливно мастильних матеріалів арештованих 25 листопада 2016 року на підставі ухвали Ужгородського міськрайнного суду, проведення якого доручено Акредитованому Випробувальному центру ТОВ «Випробувальний центр паливно- мастильних матеріалів» (м.Київ вул.Суворова 1), акредитований НААУ відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2006, зареестрований у реестрі 20.11.2012р.№2Н138.

За результатами проведених випродувань ( протокол випробування №5075 від 06.02.2017р.) наданий на дослідження зразок палива дизельного «3-0.2-(-25)» відібраний на автозаправній станції в с.Баранинці Ужгородського району вул.Об`їздна,9, відповідає вимогам ТУ У 23.2-1:2011 «Паливо для дизельних двигунів з покращеними експлутаційними характеристиками.Технічні умови`до палива дизельного марки 3 виду І.

У відповідності до протоколу випробувань №5076 від 06 лютого 2017 року наданий на дослідження зразок палива дизельного «ДТ-3-К5» відібраний на автозаправній станції в с.Баранинці Ужгородського району вул.Об`їздна,9, відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне ЄВРО.Технічні умови» до палива дизельного ДП-3-Євро 5.

За таких обставин, паливно мастильні матеріали , вилучені та арештовані органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000062, відповідають встановленим законом нормам ТУ та ДСТУ, виготовлені у законний спосіб та є належної якості.

Окрім того, представником заявника зазначено, що відповідальність за ч. 3 ст. 204 КК України передбачена за незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті, з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а так само незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей чи інших тяжких наслідків.

Разом з тим, відповідно до позиції слідчого органу, службові особи ТОВ «Стейт Оіл», через мережу АЗС Закарпатської області реалізовували пальне з відхиленнями норм ДСТУ, тобто, на їх думку, неякісні підакцизні товари.

Однак вказані доводи суперечать вимогам законодавства оскільки, паливо для дизельних двигунів звичайне, паливо моторне альтернативне 95 «Преміум» та автомобільний газ не мають ДСТУ та якість пального визначається на підставі визначених Технічних умов, які розробляються та затверджуються заводом-виробником (ТУ). За таких обставин твердження органу досудового слідства про неналежну якість нафтопродуктів, які підпадають під дію норм ДСТУ в даному випадку є недоречним.

Представник заявника вважає, що вилучені паливно мастильні матеріали, що належать ТОВ «Стейт Оіл» та знаходяться в резервуарах автозаправних станцій в с.Баранинці, на вул. Об`їзній, 9; в м. Хуст, на вул. Львівській, 218 «А»; в с.Яноші, на вул. Головній, 1 «В»; в с.Холмок, на вул. Свободи 1 «А», враховуючи висновки експертиз нафтопродуктів не відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а від так не можуть бути речовими доказами.

Так, майно паливно мастильні матеріали не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не може вважатися речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Окрім того, представником заявника зазначено, що тривалий час жодних слідчих дій відносно арештованих паливно мастильних матеріалів не проводиться, а тривале знаходження майна під арештом в свою чергу призводить до неможливість здійснення статутної діяльності ТОВ «Стейт Оіл» на території Ужгородського, Берегівського районів та міста Хуст, де розташовані автозаправні станції , орендовані ТОВ «Стейт Оіл». Окрім того, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України жодній посадовій особі ТОВ «Стейт Оіл»про підозру не оголошено та будь-яких інших заходів забезпечення кримінального провадження не застосовано, у матеріалах провадження відсутні будь-які докази в підтвердження підстав чи розумних підозр уважати, що арештоване майно набуте злочинним шляхом, є об`єктом вчинення службовими особами вказаного кримінального правопорушення.

З посиланням на викладені обставини, вважаючи, що на даний час відпала потреба в арешті зазначеного майна, так як відібрано проби нафтопродуктів, які скеровано для проведення експертизи нафтопродуктів, наявні висновки протоколів випробувань наданих на дослідження зразків палива, нафтопродукти не відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України представник заявника просить скасувати арешт на нафтопродукти , що розміщені у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А».

Представник заявника в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав з вищенаведених підстав, просив його задоволити з підстав та мотивів викладених у ньому. Надав пояснення аналогічні викладені у клопотанні. В якості підстави для скасування арешту представник заявника вказав, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, виходячи з того, що на даний час у кримінальному провадженні проведено експертизу натопродуктів та пально-мастильних матеріалів експертом в межах призначеної експертизи, на даний час підготовлено висновок №6155 від 27.02.2017 року по кримінальному провадженню №0000062, тому вважає, що відпала необхідність в подальшому арешті майна. Наголосив на тому, що в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 22.11.2016р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, за вчинене діяння не може бути призначено покарання у виді конфіскації майна чи спеціальної конфіскації, а цивільний позов в межах кримінального провадження не поданий. Просив врахувати, що власник нафтопродуктів від такого арешту отримує збитки. Просив врахувати, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту , було накладено арешт , зокрема на газ метан і пропан. Експертиза відносно газа не призначалась, проби не відбирались, так як газ-метан доставляється по трубі, а не перевозиться, а отже на його думку без наявності правових підстав накладено арешт на газ метан і пропан. Окрім того наголосив на тому, що газ не відноситься до паливно-мастильних матеріалів. Нафтопродукти на які накладено арешт, не відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України , не можуть бути визнані речовим доказом, оскільки відповідають нормам, стандартам. Наголосив на тому, що згідно висновку експерта № 6155 всі взірці нафтопродуктів відповідають вимогам ДСТУ, за виключенням зразка бензину, позначеного як паливо альтернативне , яке не може і не повинно відповідати вимогам ДСТУ, оскільки це продукт власного виробництва, який повинен відповідати вимогам ТУ. Альтернативне паливо та газовий продукт регулюються технічними умовами які визначаються заводом виробником і не регулюються ДСТУ, а отже вважає, що запитання експерту було поставлено не коректно в цій частині. Окрім того, арешт майна протирічить принципам розумності і співмірності.

Слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи відсутністю для цього підстав. Вказала, що метою накладення арешту на майно було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів. Зазначила, що було відібрано проби нафтопродуктів, які скеровано для проведення експертизи нафтопродуктів. 16.03.2017 року отримано висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6155 від 27.02.2017 року криміналістичної експертизи нафтопродуктів та пально- мастильних матеріалів , згідно якого всі взірці нафтопродуктів відповідають вимогам ДСТУ, за виключенням зразка бензину, позначені як паливо моторне альтернативне А 95 Е 50 Преміум Плюс не відповідає вимогам ДСТУ. Водночас зазначила, що альтернативне паливо не регулюється ДСТУ, а альтернативне паливо та газовий продукт регулюються технічними умовами які визначаються заводом виробником і не регулюються ДСТУ. Зауважила, що зберігання взірців нафтопродуктів проводиться до 45 днів і експерт повинен в цей час провесті дослідження. Проте згідно даного висновку не вбачається коли саме експерт провів дослідження, у зв`язку з чим є необхідність повторного призначення експертизи. Окрім того вказала, що ними не відбирались взірці по газовим продуктам, так як це неможливо, оскільки газ іде по трубі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи відсутністю для цього підстав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника власника майна, з`ясувавши думку слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановивши наступні обставини прийшов до наступних висновків щодо заявленого клопотання.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000062 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, за фактом незаконного виготовлення службовими особами ТОВ «Стейт Оіл» підакцизних товарів з недоброякісної сировини та незаконного збуту через мережу АЗС розташованих на території Закарпатської області, що підтверджується даними витягу ЄРДР.
Ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 25.11.2016 року у кримінальному проваджені відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 22.11.2016 року накладено арешт на майно - автозаправні станції та нафтопродукти, що розміщені у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А».

Підставою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Ухвалами Апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2017 року ухваленими за результатами розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року прийнято рішення про скасування ухвал слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року та накладено арешт на майно із забороною користування на нафтопродукти , що знаходяться у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А».

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, яка регулює порядок скасування арешту майна - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а під час судового провадження судом.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник ТОВ «Стейт Оіл» є власником нафтопродуктів , що знаходяться у резервуарах автозаправних станцій за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А», на які накладено арешт під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000062, а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ТОВ «Стейт Оіл» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, щоє об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000062 розпочато ще 22.11.2016 року, а заходи його забезпечення у вигляді арешту на майно нафтопродукти , що знаходяться у резервуарах автозаправних станцій застосовано 25.11.2016 р., органом досудового розслідування до теперішнього часу не здобуто достатніх фактичних даних для оголошення посадовим особам ТОВ «Стейт Оіл» про підозру у вчиненні кримінального караного діяння, а саме за фактом незаконного виготовлення службовими особами ТОВ «Стейт Оіл» підакцизних товарів з недоброякісної сировини та незаконного збуту через мережу АЗС розташованих на території Закарпатської області, які б тим більше виправдовували доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту майна .

Арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді, якщо володілець, власник майна доведе, що в арешті майна відпала потреба.

Необхідність скасування накладення арешту майна обумовлене тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба так як у кримінальному провадженні проведено дослідження відібраних проб нафтопродуктів, які скеровано для проведення експертизи нафтопродуктів в межах призначеної експертизи.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що 16.03.2017р. на адресу СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області надійшов висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6155 від 27.02.2017 року криміналістичної експертизи нафтопродуктів та пально- мастильних матеріалів , згідно якого зразки речовин , які були відібрані під час проведення обшуку АЗС за адресами: Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9; Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А»; Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В»; Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А», позначені як А-95-Євро 4-Е5, паливо альтернативне А-95-Е-50 Преміум плюс, А-95-К5-Євро, А -92-К5-Євро є нафтопродуктами , а саме бензинами автомобільними. Зразки бензину А-95-Євро 4-Е5, А-95-К5-Євро, А -92-К5-Євро відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 Бензини автомобільні Євро. Технічні умови. Зразки бензину, позначені як паливо альтернативне А-95-Е-50 Преміум плюс, не відповідають вимогам ДСТУ. Надані на дослідження зразки речовин, позначені як ДП 3-0,20-(25), ДП Євро ДТ -3-К-5 є нафтопродуктом , а саме дизельним паливом і вказані зразки відповідають вимогам до дизельного палива ДСТУ 4840:2007 Паливо дизельне підвищеної якості. Технічні умови. Вказаний висновок експерта був оглянутий слідчим суддею в ході судового розгляду клопотання.

Слідчим суддею при розгляді клопотання також враховано доводи представника заявника та слідчого про те, що альтернативне паливо не регулюється ДСТУ, а альтернативне паливо та газовий продукт регулюються технічними умовами які визначаються заводом виробником і не регулюються ДСТУ.

Таким чином, зразок бензину, позначений як паливо альтернативне А-95-Е-50 Преміум плюс, не може відповідати вимогам ДСТУ, а повинно регулюватися технічними умовами які визначаються заводом виробником.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час судового засідання представник власника майна навів докази, що в подальшому арешті майна відпала потреба, подальше утримування майна приводить до заподіяння шкоди товариству. Окрім того, слідчий суддя враховує, що в кримінальному провадженні жодній посадовій особі ТОВ «Стейт Оіл» з 22.11.2016 року про підозру не оголошеноза фактом незаконного виготовлення службовими особами ТОВ «Стейт Оіл» підакцизних товарів з недоброякісної сировини та незаконного збуту через мережу АЗС розташованих на території Закарпатської області, проведено дослідження відібраних проб нафтопродуктів, які скеровано для проведення експертизи нафтопродуктів в межах призначеної експертизи, які досліджені експертом та виготовлений висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6155 від 27.02.2017 року криміналістичної експертизи нафтопродуктів та пально- мастильних матеріалів, сторона обвинувачення не довела розумність такого тривалого строку арешту майна, а також не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений:

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року, а саме: на нафтопродукти ( бензин, дизельне пальне, газ автомобільний «Plus», метан газ ПР ), які знаходяться в резервуарах автозаправної станції за адресою Закарпатська область Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна,9 та належать на праві приватної власності ТОВ "Стейт Оіл";

ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2017 року на нафтопродукти ( бензин, дизельне пальне), які знаходяться в резервуарах автозаправної станції за адресою Закарпатська область, м.Хуст, вул.Львівська 218 «А», де розташована автозаправна станція, та належать на праві приватної власності ТОВ "Стейт Оіл";

ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2017 року на нафтопродукти ( бензин, дизельне пальне), які знаходяться в резервуарах автозаправної станції за адресою Закарпатська область, Берегівський район с.Яноші, на вул.Головній, 1 «В», де розташована автозаправна станція, та належать на праві приватної власності ТОВ "Стейт Оіл";

ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2017 року на нафтопродукти ( бензин, дизельне пальне), які знаходяться в резервуарах автозаправної станції за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район с.Холмок, вул.Свободи, 1 «А», де розташована автозаправна станція, та належать на праві приватної власності ТОВ "Стейт Оіл".

Повний текст ухвали проголошено і підписано 18 квітня 2017 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1