Справа № 591/2909/15-к
Провадження № 1-кп/591/24/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 , законних представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілого ОСОБА_14 , його законних представників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_15

представників потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисника ОСОБА_19 ,

представника СКМСД СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_20 ,

представника служби у справах дітей СМР ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст.296 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.01.2015 р. в період часу з 19-00 до 20.00 год., ОСОБА_11 , перебуваючи по вул. Соборна, будинок №48, м. Суми, в приміщенні кафе «МасFохі» на другому поверсі під час спілкування із раніше знайомим йому ОСОБА_14 , 1998 р.н., з хуліганських спонукань, діючи зухвало, вчинив словесний конфлікт, під час якого вів себе зухвало використовуючи таку свою поведінку з останнім, як незначний привід для вчинення хуліганських дій, безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, схопив потерпілого ОСОБА_14 за одяг у ділянці грудної клітини, в присутності його знайомої ОСОБА_22 , чим виражав свою зухвалість над загально прийнятими нормами поведінки у суспільстві, відносно ОСОБА_14 , тим самим принизив його перед ОСОБА_22 , яка внаслідок цього залишила приміщення закладу. Продовжуючи свої умисні протиправні дії, використовуючи незначний привід з хуліганських спонукань, діючи зухвало, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вийшов із закладу і, перебуваючи біля його входу, дочекався поки вийде ОСОБА_14 . Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, з метою виразити свою зверхність над потерпілим та ігноруючи загально прийняті норми поведінки у суспільстві, ОСОБА_11 схопив ОСОБА_14 за одяг в області грудей, завів його в арку будинку АДРЕСА_2 , де в період часу з 20-21 год. до 20-27 год. 24.01.2015 р., перебуваючи напроти потерпілого, спричинив йому два удари кулаком правої руки у ліву частину голови, після цього прослідували ще три удари кулаком лівої руки та правої руки у область голови, від чого останній не втримав рівновагу і впав на землю. Лежачи на землі, ОСОБА_14 отримав від ОСОБА_11 три удари ногами у район правої частини ребер, а потім носком взутої ноги два удари у проекцію нирок зі сторони спини. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_11 підняв ОСОБА_14 з землі, обійшов зі спини, обхопив обома руками у район поясу і різко піднявши, кинув потерпілого у ліву сторону на землю. Після цього ОСОБА_11 спричинив ще близько 10-ти ударів у різні частини тіла, у той час як потерпілий прикривався, перебуваючи на землі. Останній удар від ОСОБА_11 був спричинений носком правої ноги в область ребр з правої сторони та удар в ділянку правої голені потерпілого.
Під час вказаних хуліганських дій, ОСОБА_11 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження: в ділянці лівої вушної раковини садно полосатої форми, розміром 0,8x0,5 см.; в ділянці правої голені в середній третині по передній поверхні крововилив неправильної овальної форми, розміром 3х1 см. Також при огляді ургентним лікарем нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 24.01.2015 в 22.35 год., встановлено діагноз «садно лівої вушної раковини, забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва, даних за черепно-мозкову травму не виявлено». При огляді лікарем ортопедом СОДКЛ 05.02.2015 року встановлений діагноз: «пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці», які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Удари, вчинені ОСОБА_11 , а саме: три удари кулаком лівої руки та правої руки у район голови, від чого останній не втримав рівновагу і впав на землю, три удари ногами у район правої частини ребер, а потім носком взутої ноги два удари у проекцію нирок зі сторони спини, кидок потерпілого у ліву сторону на землю, спричинені ще близько 10-ти ударів у різні частини тіла і удар носком правої ноги у район ребер з правої сторони завдані ОСОБА_14 , завдали фізичну біль потерпілому, але не спричинили тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що свою вину в скоєнні зазначеного правопорушення визнає частково, а саме: не визнає, що вчинив ці дії з хуліганських мотивів, а бійка була взаємною, і під час суперечки, яка виникла у нього з потерпілим та переросла в бійку, наніс потерпілому лише три удари. Пояснив, що 24.01.2015 близько 20.00 год., перебуваючи по вул. Соборна в м. Суми, в приміщенні кафе «МасFохі» на другому поверсі разом з друзями ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 відпочивали за столиками і побачили раніше знайомого ОСОБА_14 , який сидів за сусіднім столиком разом з дівчиною, як з`ясувалося пізніше ОСОБА_22 . Підсівши до потерпілого, почав розмовляти з ним про те, навіщо той ображав у соцмережах знайому дівчину ОСОБА_26 , і ОСОБА_14 пообіцяв вибачитися перед нею. Згодом до них за столик підсіли також ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які не брали участі у розмові, а ОСОБА_22 пішла додому, а вони всі разом вийшли з кафе. Після виходу з кафе ОСОБА_24 і ОСОБА_25 пішли додому, а він разом з потерпілим зайшли в арку біля кафе, оскільки суперечка продовжилася, а ОСОБА_23 залишився стояти біля арки і розмовляв по телефону. ОСОБА_14 , застосував ненормативну лексику, тому він вдарив його кулаком в ліву вилицю, від чого потерпілий впав, а сам він також впав на потерпілого зверху і наніс другий і третій удар кулаками рук в область грудей, але останній прикривався руками і наносив удари у відповідь. При цьому, щоб не збити руку від ударів, намотав на праву руку свій ремінь, а коли падав разом з потерпілим, то забив свою руку, крім того, руки забруднилися при падінні. Після цього потерпілий залишився лежати на землі в арці, а він разом з ОСОБА_23 повернувся в кафе, щоб помити руки. Там за столиком була його знайома ОСОБА_27 та її подруга ОСОБА_28 , яка дала йому серветку, а ОСОБА_27 допомогла витерти ремінь. Після виходу згодом із кафе, він разом з ОСОБА_23 повернувся в арку на місце бійки, але потерпілого там вже не було.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_13 пояснила суду, що дізналася про всі ці події в той же вечір, коли її син ОСОБА_11 разом з ОСОБА_23 , який у той час гостював у них, повернулися додому. ОСОБА_29 пояснив, що подрався із хлопцем із-за дівчини, відповів також, що з цим хлопцем все в порядку. Шкоду потерпілій стороні готові відшкодувати частково в розмірі 5 000 грн., пропонували їм кошти на лікування, але ОСОБА_15 відмовилася. Цивільний позов визнає частково та при його вирішенні покладається на розсуд суду.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_12 пояснив, що син про все розповів у той же вечір, сказав, що побився з хлопцем із-за дівчини, оскільки той її ображав. Вважає, що син вчинив це в силу свого віку, оскільки не розумів у повній мірі наслідків своїх дій. Пояснив також, що ОСОБА_29 завжди позитивно характеризувався, умови його виховання сприятливі, і на даний час він перебуває під їхнім з дружиною контролем.

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 24.01.2015 зустрів свою знайому ОСОБА_30 , і вони близько 20-00 зайшли в кафе «МасFохі» по вул. Соборній, там вже сидів раніше візуально знайомий йому ОСОБА_11 та його друзі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ще один невідомий хлопець. Всі вони знайомі ОСОБА_26 з одної компанії. ОСОБА_11 безпричинно став чіплятися до нього: підійшов до них за столик, попросив мобільний телефон та сказав, щоб я вийшов з ним поговорити, а коли він відмовився, схопив його за куртку в області грудей, але ОСОБА_11 його друзі сказали, що тут відеокамери, і він відпустив його та кудись вийшов. Потім повернувся ОСОБА_11 , та разом з усіма своїми знайомими підсіли до їхнього столику, після чого ОСОБА_22 змушена була пересісти за інший столик, а потім, приблизно через 20 хвилин пішла додому, але йому хлопці не дозволили піти, ОСОБА_31 штовхнув його і примусив знову сісти на диван, сказав, що розмова не завершена, хлопці розповідали йому, як треба себе поводити, але про ОСОБА_26 мова не йшла. Приблизно через 20 хвилин він вийшов з кафе на вулицю, де його зупинив ОСОБА_11 і сказав: «Пішли, поговоримо», і примусив його зайти в арку підворітну, де освітлення гірше, при цьому тримав його за куртку. ОСОБА_23 йшов поруч. ОСОБА_11 вдарив потерпілого правим кулаком в ліву вилицю, потім лівою в праву. Він намагався наносити удари у відповідь, але ОСОБА_11 ,. повалив його на землю, підбіг також ОСОБА_23 , і вони разом з ОСОБА_11 продовжили його бити в різні частини тіла всього завдали близько 20 ударів руками і ногами. При цьому ОСОБА_23 наніс 2 удари носком ноги по тулубу. Коли він підвівся, ОСОБА_11 сказав, що треба відійти ще далі в арку, потім кинув його на землю і бив кулаками, цілився в голову, але він прикривав голову руками. ОСОБА_11 наніс ще 3-4 удари, а потім носком правої ноги в лівий та правий бік. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_23 пішли, а він через 1-2 хвилини підвівся на ноги та пішов додому, і вітчим відвіз його в лікарню.

Як пояснила суду законний представник потерпілого та цивільний позивач ОСОБА_15 , 24.01.2015 син прийшов додому приблизно о 20-й годині, одяг на ньому був весь забруднений, обличчя побите, а рука синя і не піднімалася, пояснив, що його побили хлопці. Разом з сином та чоловіком вони поїхали в лікарню, де йому надали медичну допомогу. Цивільний позов підтримує, вважає, що їй та її сину протиправними діями ОСОБА_11 завдана моральна шкода.

ОСОБА_16 батько та законний представник неповнолітнього потерпілого пояснив суду, що те, що сталося з його сином, не можна вважати просто бійкою, а це було побиття, тому, коли через добу після даної події він про все дізнався, то вирішив звернутися до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_26 пояснила в судовому засіданні, що раніше у них була своя компанія: вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_23 та інші, а ОСОБА_14 був її хлопцем, з яким вона зустрічалася близько двох тижнів, і вона його познайомила із своїми друзями. Потім вони із ОСОБА_14 посварилися, і він став писати їй СМС та в соцмережах повідомлення образливого характеру відносно неї та її друзів, про що вона поскаржилася своїй подрузі. А подруга розповіла про це ОСОБА_11 та ОСОБА_23 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 пояснив, що ОСОБА_11 його брат, і в січні він деякий час жив у ОСОБА_32 вдома. Із ОСОБА_14 він познайомився в компанії, на той час потерпілий зустрічався із ОСОБА_26 січні 2015 р. він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 були в кафе «МасFохі» по вул. Соборній, де зустріли ОСОБА_14 , який сидів за столиком з дівчиною. А перед тим йому розповіла його знайома про те, що ОСОБА_14 ображав в соцмережах ОСОБА_35 . Отже, ОСОБА_11 , підсівши за столик до ОСОБА_14 , почав з ним розмовляти. Потім вирішили йти додому, вийшли з кафе і чекали, поки з кафе вийде подруга ОСОБА_11 . В цей час вийшов ОСОБА_14 , і ОСОБА_11 спитав, чи все він зрозумів щодо ОСОБА_36 , а потерпілий йому грубо відповів. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зайшли в арку. Свідок пояснив, що сам він в цей час в арку заходив, але стояв далі і розмовляв по телефону, а оскільки там було темно, то нічого не бачив і не чув. Потім ОСОБА_11 вийшов з арки, руки у нього були забруднені, і останній пояснив, що під час конфлікту з потерпілим не втримався і вдарив його. Вони повернулися в кафе, ОСОБА_31 помив руки, забрали своїх знайомих дівчат і вийшли, але перед тим, як піти додому, повернулися в арку, подивилися, що ОСОБА_37 там немає.

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що познайомилися із ОСОБА_14 в соцмережах, і зустрілися вперше в січні 2015 року ввечері, погуляли по місту та зайшли в кафе «МасFохі» по вул. Соборній та вдвох сіли за столик. Через один столик від них сиділа компанія із чотирьох хлопців, які почали ображати ОСОБА_14 , але він не реагував на образи. Потім, взявши з собою стільці, хлопці підсіли до них за столик, один з них став хапати потерпілого за одяг, брав у руки його телефон, хотіли вийти з ним на вулицю поговорити. Це була напружена обстановка, і з поведінки цих хлопців вона зрозуміла, що ОСОБА_14 можуть побити. Її попросили пересісти за інший столик, і пересівши, вона побачила, що все це продовжується приблизно хвилин 10 - 15. Хто саме із тих хлопців ображав потерпілого, вона не пам`ятає, і змісту розмови також. Ці події зіпсували їхню зустріч, і вона була налякана. Тон спілкування був зухвалим, а поведінка хлопців агресивною, і їй було незрозуміло, чому ці хлопці так себе поводять. Коли вони із ОСОБА_14 почали виходити, то на сходах хтось штовхнув ОСОБА_14 , але той не впав, і він сказав їй йти додому. В подальшому ОСОБА_14 повідомив їй через соцмережі про те, що в той вечір його побили біля кафе, але хто саме бив, він не говорив.

Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що взимку 2015 року він з друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 зустрілися в кафе «МасFохі» по вул. Соборній і сиділи за столиком. За іншим столиком сидів потерпілий разом із дівчиною. Раніше з ОСОБА_14 він не був знайомий, але потім вони пересіли до потерпілого за столик і ОСОБА_11 представив їх один одному. Пояснив, що весь час перебування в кафе він сидів у навушниках, і спілкувався в соцмережах, а тому жодних розмов, що відбувалися між його друзями та потерпілим, він не чув. Не помітив також будь-яких конфліктів між ними, а також не бачив, щоб хтось хапав потерпілого за одяг чи брав у нього телефон. Під час спілкування його друзів з потерпілим, дівчина, що була разом із ОСОБА_14 , пішла. Вже при виході з кафе він зрозумів, що відбувається якийсь конфлікт, і як він зрозумів, через якусь дівчину. Він та ОСОБА_24 пішли додому раніше, а ОСОБА_11 з ОСОБА_23 ще повернулися до кафе. Наступного дня від ОСОБА_38 він дізнався, що у них з потерпілим відбувся конфлікт через дівчину.

Як пояснив суду свідок ОСОБА_24 , в січні 2015 року ввечері він зустрівся з ОСОБА_25 , ОСОБА_11 та його братом ОСОБА_23 в кафе «МасFохі» по вул. Соборній і сиділи за столиком. Прийшли туди, щоб скористатися безкоштовним інтернетом. Пізніше прийшов ОСОБА_14 разом із дівчиною та присіли за інший столик. Потерпілого він раніше не знав, але в подальшому вони разом з друзями пересіли до них за столик, і ОСОБА_11 познайомив його з ОСОБА_14 . Хлопці про щось розмовляли між собою, це була, на його думку, спокійна розмова, жодних конфліктів він не помітив, і не чув змісту розмов, оскільки сидів у навушниках та користувався інтернетом. Коли хлопці виходили в туалет, то він декілька хвилин поспілкувався на загальні теми з потерпілим. Пояснив також, що не пам`ятає, щоб в його присутності в цей вечір відбувалися якісь конфлікти, або щоб ОСОБА_11 хапав потерпілого за одяг. Лише раптово побачив, як у якийсь момент розмови ОСОБА_11 стиснув руку у кулак і підняв її, тому він притримав руку ОСОБА_11 , щоб уникнути непорозумінь. Не пам`ятає також, у який момент відсіла від них знайома дівчина ОСОБА_14 , але вона пішла з кафе раніше.

В судовому засіданні були досліджені письмові та речові докази протокол огляду предметів від 23.02.2015 року огляд DWD диску з камер відеоспостереження в кафе «МасFохі» та в арці біля закладу «МасFохі» (а.с.161-166) та переглянутий відеозапис, що міститься на цьому DWD диску (а.с.167). Як вбачається з даного відеозапису, в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на другому поверсі з 18-53 год. 24.01.2015 року за столиком знаходилися ОСОБА_11 з трьома хлопцями, а саме: ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 . О 19-10 год. в дане приміщення зайшли ОСОБА_14 разом із дівчиною та присіли за інший столик, в подальшому до них за стіл підсіли ОСОБА_11 з трьома товаришами. ОСОБА_11 підвівся і почав розмовляти з ОСОБА_14 , знаходячись навпроти нього через столик, потім почав хапати останнього за куртку в області грудей, смикав та притягував до себе, потім підвівся і тримаючи протягом двох хвилин за одяг потерпілого, підняв його з дивану. В цей час один з товаришів, що знаходився поряд з ОСОБА_11 , притримував його ліву руку. Потім ОСОБА_11 вийшов з приміщення, а ОСОБА_24 залишився спілкуватися з потерпілим. О 19-18 год. ОСОБА_11 повернувся назад і сів поряд з потерпілим, поклавши йому руку шию ззаду, та продовжив розмовляти, після чого ОСОБА_14 підвівся і почав виходити разом із своєю дівчиною, але ОСОБА_11 , обійшовши столик з іншого боку, не дозволив потерпілому вийти, штовхнувши на диван, і сів поряд з ним, а дівчина пересіла за інший стіл. ОСОБА_11 поклав потерпілому рукою за шию і продовжив з ним розмову, після чого ОСОБА_14 передав йому свій мобільний телефон, ОСОБА_11 подивився цей телефон, а потім повернув потерпілому. Згодом ОСОБА_14 разом із дівчиною пішли на вихід по сходам, і за ними пішли ОСОБА_11 та його товариші. Провівши дівчину, ОСОБА_14 разом з останніми повернулися за столик. Близько 20-11 год. вийшов із приміщення кафе ОСОБА_11 з товаришами, а о 20-19 год. вийшов також ОСОБА_14 .

При перегляді в судовому засіданні відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої в арці біля кафе «МасFохі», встановлено, що о 20-21 год. в арку проходять три особи: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , при цьому ОСОБА_11 тримає рукою ОСОБА_14 за куртку в районі грудей. О 20-23 з арки виходить ОСОБА_11 і намотує на руку предмет, схожий на ремінь, та знов заходить в арку. О 20-27 год. з арки в бік вул. Соборної вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_23 , а о 20-29 год. ОСОБА_14 .

При перегляді відеозапису з камери внутрішнього спостереження на 2-му поверсі кафе «МасFохі» вбачається, що о 20-28 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_23 повернулися в кафе і сіли за столик до двох дівчат. ОСОБА_11 оглянув свої руки, які були забруднені, одна з дівчат передала йому серветку, він почав витирати руки, в цей час одна з дівчат витерла серветкою ремінь, а потім ОСОБА_31 вийшов помити руки і знову повернувся за столик. О 20-40 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_23 вийшли із кафе, знову зайшли в арку та о 20-42 год. повернулися і пішли в бік вул. Соборної.

Щодо подій, відображених на даних відеозаписах, у судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що в приміщенні кафе він, ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 дійсно підсіли за столик до ОСОБА_14 та його дівчини, після чого останній під час розмови став нецензурно висловлюватися та говорити неправду, що було неприємно, а тому він взяв потерпілого за одяг в області грудей, але ударів не наносив. Потім хтось із його товаришів помітив відеокамеру, і тому він запропонував потерпілому вийти з приміщення.

Потерпілий заперечив та пояснив, що ОСОБА_31 почав його безпричинно словесно ображати ще за сусіднім столиком, але він на це намагався не реагувати, щоб не провокувати конфлікт, оскільки був з дівчиною. Потім коли обвинувачений та його товариші підсіли до них за столик, ОСОБА_31 запропонував вийти, на що він відмовився, бо зрозумів, що у них недобрі наміри, і ОСОБА_31 схопив його за куртку.

ОСОБА_11 пояснив також, що він бажав продовжити розмову із ОСОБА_14 , тому коли останній намагався вийти, то на диван його не штовхав, а просив його знову присісти і просто посадив, хотів, щоб він вибачився перед дівчиною, яку він образив. Чому ОСОБА_24 стримував його руку, він не знає, оскільки спілкування було спокійним.

ОСОБА_14 заперечив та пояснив, що спілкування було агресивним. Коли ОСОБА_11 поклав йому руку на шию, він помітив недобрі наміри, та навіть здавалося, що він хоче вдарити його. Можливо, він стримався, оскільки побачив відеокамери. Пояснив також, що після виходу з кафе його наздогнали ОСОБА_11 та ОСОБА_23 , і, утримуючи за куртку, ОСОБА_31 повів його в арку. На той момент він вже не чинив їм опір, бо його опір вже подолали раніше.

На запитання прокурора щодо предмета, який ОСОБА_11 намотував на руку, вийшовши на деякий час із арки, останній пояснив, що це був його ремінь з брюк, який він намотав, щоб не збити руку під час бійки. Наполягав, що це була взаємна бій ка, в ході якої він наніс потерпілому не більше 4-5 ударів, на землю потерпілого не кидав, а вони разом впали в ході боротьби, при цьому він був зверху, а потерпілий лежав на спині, і в такому положенні він наніс останньому ще 2-3 удари кулаком руки, на якій був намотаний ремінь. В цей час ОСОБА_23 стояв в арці неподалік. Коли вони з ОСОБА_23 після бійки поверталися в кафе, щоб помити руки, потерпілий в цей час залишився лежати на землі, тому після виходу з кафе вони повернулися в арку, щоб подивитися, як себе почуває ОСОБА_14 , але його вже не було.

Потерпілий наполягав, що після того, як його завели в арку, удари йому наносив спочатку ОСОБА_31 , а потім підключився ОСОБА_23 , і вони вдвох звалили його з ніг і продовжили бити. Потім його підняли на ноги, відвели подалі в арку і ОСОБА_11 продовжив наносити йому удари ще сильніше, ніж в перший раз.

Як вбачається з висновку експерта ОСОБА_42 (а.с.172-173 т.1) від 28.01.2015 р. № 127, при огляді потерпілого ОСОБА_14 28.01.2015 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна полосатої форми в ділянці лівої вушної раковини, розміром 0,8x0,5 см.; в ділянці правої голені в середній третині по передній поверхні крововилив неправильної овальної форми, розміром 3х1 см. Також при огляді ургентним лікарем нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 24.01.2015 в 22.35 год., встановлено діагноз «садно лівої вушної раковини, забій м`яких тканин виличної ділянки зліва, даних за черепно-мозкову травму не виявлено». При огляді лікарем травматологом СОДКЛ 24.01.2015 року встановлено діагноз: закритий перелом лівої ключиці без зміщення. Садна лівого плеча, грудного відділу хребта. ЗЧМТ?» На рентгенограмі лівої ключиці № 529 від 24.01.2015 року кістково-травматичних змін не виявлено. При огляді лікарем ортопедом СОДКЛ 05.02.2015 року встановлений діагноз: «пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці» На рентгенограмі № 760 від 05.02.2015 р. обох ключиць для порівняння виявляється симптом клавіші лівого ключичноакроміального зчленіння близько 0,3 см підвивих ключиці?».

Згідно з висновком експерта ОСОБА_42 (а.с.173-174 т.1) від 16.03.2015 р. №349 при огляді потерпілого ОСОБА_14 28.01.2015 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна полосатої форми в ділянці лівої вушної раковини, розміром 0,8x0,5 см.; в ділянці правої голені в середній третині по передній поверхні крововилив неправильної овальної форми, розміром 3х1 см. Також при огляді ургентним лікарем нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 24.01.2015 в 22.35 год., встановлено діагноз «садно лівої вушної раковини, забій м`яких тканин виличної ділянки зліва, даних за черепно-мозкову травму не виявлено». При огляді лікарем травматологом СОДКЛ 24.01.2015 року встановлено діагноз: закритий перелом лівої ключиці без зміщення. Садна лівого плеча, грудного відділу хребта. ЗЧМТ?» На рентгенограмі лівої ключиці № 529 від 24.01.2015 року кістково-травматичних змін не виявлено. При огляді лікарем ортопедом СОДКЛ 05.02.2015 року встановлений діагноз: «пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці». Тілесні ушкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, та могли утворитися, як вказує потерпілий, від ударів руками, ногами та т.п. предметами, кількість травматичних впливів не менше 4-х. Встановлений діагноз закритий перелом лівої ключиці без зміщення. Травматичний підвивих ключиці. Посттравматичний артрит лівого плечового суглобу» обумовлено скаргами хворого та не підтверджено об`єктивними даними, рентгенологічними дослідженнями лівої ключиці від 24.01.2015 року, від 02.02.2015 р. від 05.02.2015 р., УЗД від 12.02.2015 р, від 26.03.2015 року. Тілесні ушкодження могли утворитися в строк, зазначений в постанові, що підтверджується стадією розвитку тілесних ушкоджень та медичною документацією.

У висновку експерта ОСОБА_42 при проведенні додаткової експертизи (а.с.175 т.1) від 16.03.2015 р. №350 підтверджені попередні експертні висновки щодо тілесних ушкоджень та зазначено, що характер і локалізація тілесних ушкоджень у вигляді садна полосатої форми в ділянці лівої вушної раковини зліва, саден лівого плеча та грудного відділу хребта у потерпілого можуть відповідати механізму їх утворення, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 р. з ОСОБА_14 . Механізм утворення крововиливу в області правої голені не був продемонстрований потерпілим в ході проведення слідчого експерименту. В області ребр зліва та справа, поперечної області тілесних ушкоджень не виявлено.

З висновку № 497 від 17.04.2015 року експерта ОСОБА_42 (а.с.169 т. 1) вбачається, що при огляді потерпілого ОСОБА_14 28.01.2015 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна полосатої форми в ділянці лівої вушної раковини, розміром 0,8x0,5 см.; в ділянці правої голені в середній третині по передній поверхні крововилив неправильної овальної форми, розміром 3х1 см. Також при огляді ургентним лікарем нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні 24.01.2015 в 22.35 год., встановлено діагноз «садно лівої вушної раковини, забій м`яких тканин виличної ділянки зліва, даних за черепно-мозкову травму не виявлено». При огляді лікарем травматологом СОДКЛ 24.01.2015 року встановлено діагноз: закритий перелом лівої ключиці без зміщення. Садна лівого плеча, грудного відділу хребта. ЗЧМТ?» На рентгенограмі лівої ключиці № 529 від 24.01.2015 року кістково-травматичних змін не виявлено. При огляді лікарем ортопедом СОДКЛ 05.02.2015 року встановлений діагноз: «пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці». Характер і локалізація тілесних ушкоджень в області голови, обличчя, лівого плеча та грудного відділу хребта у потерпілого можуть відповідати механізму їх утворення, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року з ОСОБА_11 .

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_14 та його законного представника, останній продемонстрував та пояснив, як 24.01.2015 р. ОСОБА_11 наносив йому удари: п`ять ударів кулаками рук в голову, від чого він впав на землю, і . ОСОБА_11 завдав ще 2-3 удари в проекцію нирок з боку спини, один удар носком ноги в область ребр, всього в положенні потерпілого лежачи на спині наніс близько 8-10 ударів руками та ногами. Коли потерпілий підвівся, ОСОБА_11 обхопив його за тулуб ззаду та кинув на землю (а.с.176-180 т. 1).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_11 , його законного представника та захисника ОСОБА_11 пояснив та продемонстрував, як наносив удари 24.01.2015 р. потерпілому ОСОБА_14 , а саме: один удар кулаком в область грудей, потерпілий впав і потягнув його за собою. В положенні потерпілого лежачи на спині наніс ще два удари в область вилиці та ліве вухо, в цей час потерпілий прикривався руками і удари потрапляли також у його передпліччя. (а.с.181-185 т. 1).

У висновку експерта ОСОБА_43 № 311 від 06.03.2015 року (а.с.170 т.1) зазначено, що при обстеженні ОСОБА_11 у нього виявлені легкі тілесні ушкодження в області фаланг пальців правої та лівої кисті, які могли утворитися від неодноразових ударів кулаками рук об тупий предмет (при зайняттях боксом), та утворилися більше 2 тижнів до моменту огляду.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 508 від 01.06.2016 (а.с.208-209 т. 3), проведеної за ухвалою суду судово-медичним експертом ОСОБА_44 за участю завідуючого ортопедичним відділенням СОДКЛ ОСОБА_45 , у ОСОБА_14 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна лівої вушної раковини, лівого плеча, грудного відділу хребта, крововилив правої голені, пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці, і він перебував на амбулаторному лікуванні у ортопеда дитячої поліклініки і СОДКЛ по 18.03.2015 р. Встановлений при огляді ортопедом діагноз закритий перелом лівої ключиці без зміщення не підтверджений об`єктивними даними (клінічними даними та даними рентгенологічного дослідження в динаміці). Отримані потерпілим тілесні ушкодження у виді пошкодження капсули ключично-грудинного суглобу з підвивихом ключиці, саден лівої вушної раковини, лівого плеча, грудного відділу хребта, крововилив правої голені кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

З наданої суду представником потерпілого ОСОБА_18 відповіді професора ОСОБА_46 , завідувача кафедри ортопедії, травматології СУМДУ на адвокатський запит вбачається, що 25.09.2015 року ним проведений огляд і дослідження в амбулаторних умовах ОСОБА_14 та наданих йому рентгенологічних знімків і медичної документації та підтверджено діагноз «застарілий перелом стернального кінця лівої ключиці без особливого зміщення з помірним порушенням функції в лівому плечовому суглобі, другого ступеню». Надані рекомендації щодо подальшого лікування. (а.с.129 т. 3).

У зв`язку з тим, що суду надано та у судовому засіданні було досліджено декілька висновків судово-медичної експертизи, проведеної експертами ОСОБА_42 , ОСОБА_44 та завідуючим ортопедичним відділенням СОДКЛ ОСОБА_47 , щодо отриманих потерпілим ОСОБА_14 тілесних ушкоджень та механізму їх завдання, а також досліджений медичний висновок професора ОСОБА_46 , та враховуючи, що у вказаних висновках наявні суперечності, в судовому засіданні були допитані в якості експертів ОСОБА_42 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 з метою роз`яснення їхніх висновків, а також в якості спеціаліста професор ОСОБА_50 .

Експерт ОСОБА_42 пояснила суду, що при проведенні судово-медичних експертних досліджень враховувалися надані їй дані медичної документації потерпілого, рентгенограма як основне дослідження. Було надано три рентгенівських знімки. Тривалість амбулаторного лікування згідно з наданою медичною документацією 16 днів з 02.02.2015 по 18.02.2015. Пояснила також, що підтверджує надані нею експертні висновки від 28.01.15, від 16.03.15, від 06.04.15.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_48 пояснив, що при проведенні експертних досліджень та наданні висновків ним була досліджена вся медична документація, зокрема, амбулаторні картки, а також рентгенівські знімки, матеріали кримінальної справи, і досліджено самого потерпілого ОСОБА_14 методом зовнішнього огляду. Вивчалися також і дані попередніх експертиз, зокрема, використовувалися дані первинного огляду та враховувалися зазначені обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень. Особисто йому як експерту при огляді потерпілий скаржився на періодичні болі в області лівої ключиці при фізичних навантаженнях. Враховуючи всі дані та обставини, експерт вважав, що немає необхідності проводити ще одне рентгенологічне дослідження. Зазначив також, що ним вивчався також висновок професора ОСОБА_46 від 25.09.2015 року. В той же час в амбулаторній картці ОСОБА_14 є запис лікаря ортопеда від 18.02.2015 року про те, що клінічних порушень не виявлено. Пояснив також, що п. 4.6 методики, що використовувалася ним при проведенні експертизи, стосується не лише ушкодження м`яких тканин.

Допитаний в судовому засіданні в якості експерта завідуючий ортопедичним відділенням СОДКЛ обласний дитячий ортопед ОСОБА_49 пояснив суду, що він як спеціаліст надавав роз`яснення експерту ОСОБА_51 при проведенні судово-медичної експертизи № 508 від 01.06.2016 р., а саме: безпосередній огляд потерпілого не проводив, але вивчав надані йому експертом документи. Було встановлено, що при первинному зверненні ОСОБА_14 на пункт ургентної допомоги були зазначені обставини отримання травми внаслідок побиття. Первинний огляд проводив лікар ортопед без категорії, і була підозра на перелом ключиці. Рентгенівський знімок був неякісним. Для уточнення діагнозу рекомендовано пройти контрольний огляд. В подальшому через декілька днів був зроблений повторний рентгенівський знімок для уточнення діагнозу наявності перелому ключиці, і, як засвідчив ОСОБА_49 , на повторному знімку перелому ключиці не виявлено. Звернув увагу також на те, що при встановленні діагнозу необхідно брати до уваги не лише суб`єктивні скарги хворого, а й об`єктивні дані, тобто дані рентгенограм, УЗД, зовнішніх оглядів хворого. Отже, Клінічна картина на момент проведення дослідження співпадала з об`єктивними даними рентгенограми, а суб`єктивні скарги відповідали клінічній картині і даним рентгенограми. Підтвердив, що у ОСОБА_14 не виявлено перелому ключиці, а є лише пошкодження зв`язкового апарату плечового суглобу, оскільки на рентгенограмі лінія перелому наявна до 3-х місяців, а вторинні ознаки до одного року. На запитання представника потерпілого висловив припущення, що, можливо, професор ОСОБА_52 при наданні свого висновку взяв за основу медичний висновок з первинного звернення хворого.

Допитаний у судовому засіданні в якості спеціаліста професор ОСОБА_52 пояснив, що 25.09.2015 року він провів амбулаторне обстеження та оглянув ОСОБА_14 та надану йому медичну документацію, у тому числі, результат рентгенологічного дослідження наданий йому один знімок та УЗД, і встановив діагноз: «застарілий перелом стернального кінця лівої ключиці без особливого зміщення з помірним порушенням функції в лівому плечовому суглобі, другого ступеню». Пояснив, що після трьох тижнів після отримання травми це ушкодження вважається застарілим. Утворюється кісткова мозоль, яка розсмоктується протягом 5-6 тижнів. Отже, враховуючи результати огляду хворого, його суб`єктивні скарги на біль та загальну клінічну картину, професор ОСОБА_52 стверджує, що по об`єктивним даним з моменту травми і до моменту огляду ним хворого ОСОБА_14 , тобто станом на 25.09.2015 року, ще не пройшло 5-6 тижнів.

Таким чином, аналізуючи всі наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена, і кваліфікує його дії за ст. 296 ч. 1 КК України як хуліганство, оскільки він вчинив умисні дії, що полягали у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, та супроводжувалося особливою зухвалістю, які виразилися у порушенні громадського порядку та завданні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

На думку суду, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 необхідно враховувати природу взаємин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим; причину виникнення діяння; час, обстановку та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; характер та динаміку дій обвинуваченого; характер наслідків та причинний зв`язок між ними та діями. Як видно із проаналізованих у судовому засіданні доказів, зокрема, показів потерпілого та свідків, питання про образливі висловлювання з боку потерпілого на адресу знайомої дівчини за своїм змістом та наслідками не містило ознак конфлікту між самим потерпілим та обвинуваченим, вичерпало себе на момент подій, що відбувалися 24.01.2015 року, не отримало негативного подальшого розвитку, не викликало особистої неприязні між ОСОБА_11 та потерпілими і, як видно із перебігу інкримінованого обвинуваченому посягання, не стало причиною його вчинення. Встановлено, що обвинувачений і потерпілий між собою були знайомі і до злочинного посягання не перебували в особистих неприязних стосунках, отже приводом до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому стало продовження хуліганських дій ОСОБА_11 , а мотивом показати свою зверхність над останнім. Отже, враховуючи викладене, суд не може взяти до уваги покази ОСОБА_11 у судовому засіданні щодо причини виникнення конфлікту та перебігу подій, які відбувалися 24.01.2015 року спочатку в приміщенні кафе «MacFoxy», а потім продовжилися біля даного закладу, оскільки ці покази не узгоджуються з іншими доказами. Зокрема, у судовому засіданні не було встановлено наявності між потерпілим та обвинуваченим особистих неприязних стосунків на момент вчинення останнім протиправних дій. Натомість, ОСОБА_11 був використаний незначний надуманий привід для початку конфлікту. Як пояснювала суду свідок ОСОБА_22 , ОСОБА_11 перебував у кафе не один, а в компанії друзів, і словесні образи на адресу ОСОБА_14 розпочалися з його боку одразу після того, як вона з потерпілим сіли за столик, але він не реагував на образи. Потім, взявши з собою стільці, хлопці підсіли до них за столик, ОСОБА_31 хапав потерпілого за одяг, брав в руки його телефон, хотів вийти з ним на вулицю поговорити, тобто постійно провокував продовження конфлікту. Це була напружена обстановка, і з поведінки цих хлопців вона зрозуміла, що ОСОБА_14 можуть побити. Її попросили пересісти за інший столик, і пересівши, вона побачила, що все це продовжується приблизно хвилин 10 15, і вона була налякана, оскільки тон спілкування був зухвалим, а поведінка агресивною, і їй було незрозуміло, чому ці хлопці так себе поводять. Отже, покази свідка ОСОБА_22 підтверджують наявність хуліганського мотиву в діях ОСОБА_11 . ОСОБА_22 пояснювала також, що Один і з хлопців, як встановлено судом під час перегляду відеозапису з камер спостереження, - це був ОСОБА_11 перешкоджав потерпілому вийти із-за столика, щоб проводити її додому, застосувавши при цьому фізичний вплив на потерпілого, штовхнув його на диван, а коли вони із ОСОБА_14 почали виходити, то на сходах хтось штовхнув ОСОБА_14 . Тобто, дії обвинуваченого сприймалися нею як агресивні, продовжувалися на протязі всього перебування у закладі.

Про те, що дії ОСОБА_11 відносно потерпілого сприймалися оточуючими як агресивні та мали ознаки хуліганства, свідчать також покази свідка ОСОБА_24 , який підтвердив, що обвинувачений під час спілкування з ОСОБА_14 вів себе неспокійно, стиснув руку у кулак і підняв її, тому він притримав руку ОСОБА_11 , щоб уникнути непорозумінь. Ці покази узгоджуються з дослідженим у судовому засіданні речовим доказом диском з відеозаписом з камер відеоспостереження, з якого вбачається, що під час перебування в кафе ОСОБА_11 неодноразово застосовує до потерпілого фізичний вплив, оскільки хапав його за одяг, перешкоджав вийти провести його дівчину, штовхнувши потерпілого на диван, а потім деякий час утримував потерпілого за шию. Такі дії обвинуваченого, які відбувалися у громадському місці, в присутності як товаришів самого обвинуваченого, так і інших відвідувачів кафе, були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. Такого висновку суд дійшов, враховуючи те, що ці протиправні хуліганські дії тривали протягом значного проміжку часу більше однієї години, та не припинилися після виходу з приміщення кафе, а продовжувалися біля закладу і завершилися завданням потерпілому побоїв та заподіянням тілесних ушкоджень.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 296 ч. 1 КК України, оскільки, як зазначила захисник, громадський порядок ОСОБА_11 в приміщенні кафе не порушувався, а тілесні ушкодження потерпілому він завдав за обставин, коли його дії також не мали ознак грубого порушення громадського порядку, бо були вчинені у темному безлюдному місці, із мотивів особистих неприязних стосунків, що виникли між обвинуваченим та потерпілим.

З такими доводами суд погодитися не може, оскільки в судовому засіданні встановлено, що всі протиправні дії ОСОБА_11 , які зазначені в обвинувальному акті, охоплювалися єдиним умислом та вчинялися ним з хуліганських мотивів, та під час їх вчинення постійно були присутні інші особи, перед якими ОСОБА_11 демонстрував свою зверхність над потерпілим та зневажливе ставлення не лише до нього, а й до дівчини, що була разом з потерпілим, тобто були поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі.

Як зазначив Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності та ін.

В цій же постанові Пленум ВСУ зазначив, що суд може визнати підсудного винним у вчиненні лише тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які зазначені в постанові про притягнення як обвинуваченого або в постанові прокурора про зміну обвинувачення в суді.

Отже, визнавши доведеною вину обвинуваченого в межах обвинувачення, суд не може погодитися з доводами представника потерпілого захисника ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_11 вчинив вказане кримінальне правопорушення в групі осіб разом із ОСОБА_23 , оскільки це не підтверджено матеріалами справи та зібраними у ній і проаналізованими доказами, і виходить за межі обвинувачення. Крім того, встановивши під час перегляду відеозапису, що ОСОБА_11 намотував на руку ремінь із своїх брюк в ході нанесення ударів потерпілому, суд також не має підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого за іншою нормою закону, оскільки обвинувачення в суді прокурором не змінювалося, а було підтримано у тому обсязі та у межах тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Щодо наявності у потерпілого, на думку його представника ОСОБА_18 та законних представників, більш тяжких тілесних ушкоджень, ніж зазначені в обвинувальному акті як легкі, суд виходить з такого. У судовому засіданні були підтверджені висновки експертиз, які проводилися під час досудового слідства, які встановили наявність у потерпілого ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень. Ці висновки повністю узгоджуються з іншими доказами, і не суперечать, як вважала потерпіла сторона, висновкам та поясненням у судовому засіданні ОСОБА_46 , який щодо можливої наявності у потерпілого застарілого перелому ключиці пояснив, що на момент надання ним свого висновку та огляду потерпілого 25.09.2015 року не могло пройти більше 5-6 тижнів з моменту отримання потерпілим даного перелому. В той же час судом встановлено, що події злочину відбувалися 24.01.2015 року, тобто за 8 місяців до моменту огляду потерпілого ОСОБА_53 .

Вважаючи вину обвинуваченого доведеною, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди. В частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_54 , ОСОБА_23 суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги без розгляду, оскільки в межах даного кримінального провадження ОСОБА_23 та його законний представник ОСОБА_55 не можуть бути цивільними відповідачами, а ОСОБА_23 має процесуальний статус свідка. Суд вважає обґрунтованими вимоги потерпілого ОСОБА_14 та його законного представника ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди, проте вважає, що її розмір, вказаний у наведених розрахунках, є завищеним. При цьому суд враховує характер і ступінь моральних страждань, завданих потерпілому ОСОБА_14 у зв`язку з хуліганськими діями відносно нього, негативні наслідки, що настали, а саме: отримання легких тілесних ушкоджень та зазнання фізичного болю, приниження свої гідності перед присутніми під час хуліганських дій особами, та тривалість цих моральних страждань, те, що потерпілий на момент вчинення злочину відносно нього був неповнолітнім, порушився звичний уклад його життя у зв`язку з необхідністю лікування та з отриманим стресом і психологічною травмою, шкода йому не відшкодована. Суд бере до уваги також висновки за результатами проведення психологічного дослідження ОСОБА_14 , наданого суду потерпілою стороною (а.с.96-113). Тому суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_11 . Оскільки злочин був вчинений ОСОБА_11 у неповнолітньому віці, то суд при розгляді справи та даного цивільного позову застосовує норми закону щодо відшкодування шкоди, завданої неповнолітніми особами, отже, а у разі відсутності у ОСОБА_11 майна чи самостійного заробітку, достатнього для відшкодування завданої шкоди, слід стягнути цю суму на користь потерпілого в солідарному порядку з батьків обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Цивільний позов ОСОБА_15 про стягнення моральної шкоди підлягає на думку суду частковому задоволенню в розмірі 2 000 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 , а у разі відсутності у ОСОБА_11 майна чи самостійного заробітку, достатнього для відшкодування завданої шкоди, слід стягнути цю суму на користь ОСОБА_15 в солідарному порядку з батьків обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . При визначенні розміру морального відшкодування суд бере до уваги характер і ступінь моральних страждань, завданих цим злочином матері та законному представнику неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_15 , їх тривалість, негативні наслідки, що настали, які потребували додаткових зусиль для відновлення порушеного звичного життєвого укладу її та сина і їхньої родини в цілому. Суд бере до уваги також висновки за результатами проведення психологічного дослідження ОСОБА_15 , наданого суду потерпілою стороною (а.с.114-128).

При обранні виду та міри покарання суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, і ця обставина є такою, що пом`якшує покарання, всі обставини вчиненого правопорушення, його характер та ступінь суспільної небезпечності, а саме те, що ОСОБА_11 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості. Позитивні висновки зазначені у звіті про неповнолітнього обвинуваченого, наданого суду службою у справах дітей Сумської міської ради (т.1 а.с.156) та в акті обстеження неповнолітнього за місцем мешкання, наданому суду працівником СКМДС Сумського МВ УМВС України в Сумській області (а.с.160 т. 1).

Як у звіті, так і в акті обстеження зазначено, що обвинувачений виховується в повній сім`ї, де створені належні умови для життя та навчання, батьки приділяють належну уваги вихованню сина. У звіті є висновок про те, що він позитивно характеризується, має друзів, займається спортом. Перевиховання неповнолітнього доцільне у родині.

Судом проаналізовані, враховані дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, на даний час є повнолітнім, але злочин вчинив в неповнолітньому віці, тому в силу свого віку та розвитку, на думку суду, не розумів в повній мірі характер своїх протиправних дій та їх наслідків, фактори, які вплинули на вчинення ним правопорушення, а саме бажання неповнолітнього самоствердитися перед товаришами, також суд враховує часткове визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у скоєному, і те, що з часу вчинення цього злочину на теперішній час поведінка обвинуваченого змінилася на краще, позитивні характеристики неповнолітнього з місця навчання (а.с.157-158 т. 1), та його сім`ї, зазначені у звіті про неповнолітнього, складеного службою у справах дітей СМР.

Суд бере до уваги також вимоги закону, а саме те, що призначення неповнолітнім кримінального покарання регламентовано вимогами розділу ХV КК України. До неповнолітнього обвинуваченого, який не досяг віку 16 років, згідно з вимогами КК України, не можуть бути призначені покарання у виді громадських або виправних робіт та арешту. Штраф як основне покарання може призначатися лише у випадку, коли неповнолітній має самостійний заробіток або майно у власності. На момент вчинення злочину обвинувачений не досяг віку 16 років, крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про наявність у нього самостійного заробітку або майна у власності, отже покарання у виді у виді громадських або виправних робіт або штраф не можуть бути застосовані. Згідно з ст. 101 цього кодексу покарання у виді арешту може бути призначено неповнолітнім, які на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років на строк від 15 до 45 діб. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 15 діб, що на думку суду, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченного та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст. 120, 124 КПК України необхідно вирішити питання процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_15 , понесені нею витрати на оплату правової допомоги за участь захисника ОСОБА_18 у даному кримінальному провадженні, враховуючи надані договір та квитанції про оплату (а.с.87-91 т. 3) в сумі 6 000 грн. При цьому суд враховує також вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та керується принципом розумності та справедливості.

Речовий доказ відеозапис з камер відеоспостереження ТОВ «MacFoxy», поміщений на DWD-диск, що зберігається в матеріалах справи згідно з постановою від 23.02.2015 р. (а.с.167-168), на підставі ст. 100 КПК України необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст.97-108 КК України, ст. 100, 120, 124, ст. 484- 485, 368 - 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України призначити йому покарання у виді п`ятнадцяти діб арешту.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_14 з ОСОБА_11 10 000 гривень, а у разі відсутності у нього майна чи самостійного заробітку, достатнього для відшкодування завданої моральної шкоди, - з батьків обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в солідарному порядку.

Стягнути на користь ОСОБА_15 з ОСОБА_11 2 000 гривень, а у разі відсутності у нього майна чи самостійного заробітку, достатнього для відшкодування завданої моральної шкоди, - з батьків обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в солідарному порядку.

Стягнути на користь ОСОБА_15 з ОСОБА_11 витрати на оплату правової допомоги в сумі 6 000 грн.

Речовий доказ відеозапис з камер відеоспостереження ТОВ «MacFoxy», поміщений на DWD-диск, що зберігається в матеріалах справи згідно з постановою від 23.02.2015 р., залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Сум протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1