Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1957/17

Справа № 711/5238/17

05 липня 2017 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретар - ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебуває на розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , заявлене слідчим в рамках кримінального провадження №0000018 від 17.01.2017р..

До початку розгляду клопотання захисником підозрюваного заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_6 , який вмотивований тим, що цей суддя вже розглядав аналогічне клопотання та продовжував строк застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому в судді вже склалась окрема суб`єктивна думка щодо обставин, які мають значення при прийнятті рішення щодо застосування запобіжного заходу, що викликає у сторони захисту сумнів в неупередженості судді.

В судове засідання слідчий суддя, якому заявлений відвід, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Захисник та підозрюваний підтримали заявлений відвід та пояснили, що слідчий суддя вже дала оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу і така оцінка є негативною. Тож вважають, що на теперішній час думка судді не змінилася, що позбавляє сторони захисту заперечувати обґрунтованість доводів сторони обвинувачення про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заявленого відводу та пояснив, що обставини, які дають підстави для відводу слідчого судді відсутні.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного і дослідивши матеріали заяви про відвід, вважаю, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).
В заяві про відвід заявник зазначає про наявність об`єктивного критерію, оскільки слідчий суддя вже розглядав подібне клопотання та задовольнив його. Разом з тим, варто звернути увагу, що викладені в ухвалах слідчих суддів висновки щодо подій кримінального провадження не мають преюдиціального значення і стосуються виключно доводів, якими обґрунтовується конкретне клопотання на досудовому розслідуванні з урахуванням викладених в ньому обставин.
Норми кримінального процесуального закону не забороняють слідчому судді брати участь в розгляді подібних клопотань під час досудового розслідування. Відсутність такої заборони обумовлена тим, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності та змагальності, у зв`язку з чим суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і надає оцінку потребам досудового розслідування виключно на підставі обґрунтованості доводів сторін кримінального провадження. Отже, сам по собі факт того, що слідчий суддя вже розглядав питання необхідності застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні не свідчить про те, що в нього сформувалася однозначна думка стосовно такого питання, оскільки його висновки ґрунтуються на оцінці потреб досудового розслідування в конкретний момент часу і за конкретних обставин.
Такі обставини обумовлені процесуальним статусом слідчого судді та його повноваженнями у кримінальному провадженні у сфері здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Слідчий суддя обирається зборами суддів зі складу суддів суду (п.18 ч.1 ст.3 КПК). Пунктом 2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30, визначено, що клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.
Також варто враховувати, що при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя вирішує питання доцільності подальшого застосування такого запобіжного заходу для чого з`ясовуються обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України. Такі обставини не могли існувати під час вирішення слідчим суддею попереднього клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу, а відтак оцінку доводам сторони обвинувачення та доводам сторони захисту в контексті потреб досудового розслідування на теперішній час слідчий суддя не здійснював. За таких обставин доводи сторони захисту про їх сумніви в неупередженості слідчого судді не можна вважати об`єктивно обґрунтованими та виправданими, а тому не є підставою для відводу слідчого судді.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 Кримінально-процесуального кодексу України,суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_6 при розгляді матеріалів судової справи №711/5238/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1