Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/154/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, батька малолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без утриманців, наявність хвороб заперечує, учасника бойових дій (АТО), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 год. 30 хв. 29.03.2017 року до 06 год. 30 хв. 27.05.2017 року.

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням, погодженим з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 год. 30 хв. 29.03.2017 року до 06 год. 30 хв. 27.05.2017 року без визначення розміру застави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він 27.03.2017 року, у вечірній час, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_13 вчинили умисні дії спрямовані на заволодіння майном потерпілого.

Після того, як нападники не змогли заволодіти майном, останні вирішили позбавити ОСОБА_13 життя, для чого умисно нанесли колюче-ріжучим предметом удари в шию, грудну клітину, стегно та голінь потерпілого, від яких у ОСОБА_13 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 314 від 29.03.2017 року, виникла гостра крововтрата, пошкодження правої легені, проникаюче колото різане поранення грудної клітини, від яких настала смерть. Згодом, останні спільно приховали тіло ОСОБА_13 та заволоділи чужим майном потерпілого.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України.

Також, слідчий суддя врахував, що злочини, по яким пред`явлено ОСОБА_8 підозру, є: закінченими, особливо тяжкими, умисними, скоєними за попередньою змовою групою осіб, вчиненими у нічний час, об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини та право мирного володіння майном, від яких настали наслідки-смерть потерпілого, а також прийнято до уваги і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у вчиненні злочину, а саме довічне позбавлення волі.

Крім того, під час розгляду клопотання було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави ОСОБА_8 , так як йому вручено повідомлення про підозру в злочині, пов`язаному з застосуванням насильства відносно потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду від 31.03.2017 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вимог, посилаючись на Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, вказує на незаконність ухвали слідчого судді. Також зазначає, що підозрюваний добровільно надає показання, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на утриманні має малолітню доньку та матір інваліда, до затримання проходив військову службу за контрактом в національній гвардії України, учасник бойовий дій. У зв`язку з чим, на думку апелянта, підстав вважати, що його підзахисний може вчинити інші кримінальні правопорушення та знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин справи відсутні

Вважає, що слідчим суддею всупереч вимог КПК України в ухвалі не зазначено відомості про обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, а також не зазначено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіркою матеріалів клопотання слідчого, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України.

Повідомлення про підозру ґрунтується на доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, а також в апеляційній скарзі сторона захисту не ставила під сумнів стосовно їх допустимості.

При цьому слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також, колегія суддів приймає до уваги, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як встановлено, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжкими, санкцією ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, відповідно санкцією ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України визначено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

До того ж, слідчим суддею районного суд цілком обґрунтовано взято уваги, що вказані кримінальні правопорушення є: закінченими, умисними, скоєними за попередньою змовою групою осіб, вчиненими у нічний час, об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини та право мирного володіння майном, від яких настали наслідки-смерть потерпілого

Крім того, слідчим суддею враховано обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме, те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів та родини.

Вище зазначене свідчить про суспільну небезпеку ОСОБА_8 як особи, а також про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, а також й тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді районного суду, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, і тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого кримінального правопорушення внаслідок якого загинула людина, після вчинення злочину залишив місце приходи, приховав викрадене майно і знаряддя вчинення злочину. Дана обставина, вказує на можливість ухилення ОСОБА_8 від органів досудового слідства та суду.

Окрім цього, слід зазначити, що по даному кримінальному провадженні проводиться досудове слідство і на даний час необхідно провести ряд слідчих дій, в тому числі виявлення та допит свідків, а тому у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі шляхом впливу на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню з метою зміни показань на свою користь.

Отже, викладене вище свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України і встановлені слідчим суддею обставини вказують, на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання вказаним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не наведено та необґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та спростовуються наведеними вище обставинами.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 не врахував, що підозрюваний добровільно надає показання, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на утриманні має малолітню доньку та матір інваліда, до затримання проходив військову службу за контрактом в національній гвардії України, учасник бойовий дій, на переконання колегії суддів, жодним чином не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та не можуть бути підставами для зміни міри запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої проти ОСОБА_8 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком обґрунтовано, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 год. 30 хв. 29.03.2017 року до 06 год. 30 хв. 27.05.2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2