Провадження № 1-кп/317/139/2017
Справа № 317/1006/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 04.02.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, розлученого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв„ водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині автодороги «м. Запоріжжя с. Біленьке» з боку с. Біленького в напрямку м. Запоріжжя поблизу с. Канівське Запорізького району Запорізької області. В салоні автомобіля «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості пасажира знаходився ОСОБА_4 . Під час руху, в районі 12 км + 300 м вказаної автодороги, водій ОСОБА_5 , завершуючи виконання маневру обгону попутного автомобіля та вирівнюючи автомобіль на своїй смузі руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив занос автомобіля та подальший його виїзд на ліве за напрямком руху узбіччя, де скоїв наїзд на дерево.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-121 від 10.03.2017 р., з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Так, згідно висновку судової медичної експертизи №705 м/д від 21.03.2017 р., закритий відламковий перелом середньої третини діафіза правої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, підшкірні крововиливи в області перелому у ОСОБА_4 в сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Необережні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Від обвинуваченого до суду надійшло письмове клопотання, в якому яким він просить закрити кримінальне провадження і звільнити його від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, стверджуючи, що він примирився з потерпілим, відшкодував збитки.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 також заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням та відшкодуванням завданої шкоди.
Прокурор ОСОБА_3 також висловив думку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого.

Судом роз`яснено сторонам наслідки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, з чим усі учасники судового провадження погодились.

Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого та потерпілого підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості за кваліфікацією злочинів, передбаченою ст. 12 КК України, та вчинений обвинуваченим вперше. У судовому засіданні суд з`ясував, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру, а обвинувачений, визнав в повному обсязі свою вину, усунув заподіяну шкоду і примирився з потерпілим.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд переконався в тому, що примирення між сторонами відбулося у добровільному порядку, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.

Арешт автомобіля «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року, слід скасувати, оскільки необхідність у даному заході забезпечення кримінального провадження наразі відсутня.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 04.02.2017 року за обвинуваченнямОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України закрити.
Речовий доказ автомобіль «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_5 .
Скасувати арешт автомобіля «Rover 620S1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізькій області шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя ОСОБА_1