АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1114/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
03 квітня 2017року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів по 08 квітня 2017 року включно з забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17 березня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 75 того ж КК, до трьох років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення. Крім цього, приймаючи до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність у відповідності до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України з урахуванням відповідної практики Європейського Суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до висновку, що продовження строку тримання під домашнім арештом відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки зазначені ризики на час розгляду клопотання продовжували існувати. Разом з цим, постановляючи оскаржуване рішення, слідчий суддя прийняв до уваги ту обставину, що до цього часу підозрюваним не виконані вимоги попередніх ухвал слідчих суддів в частині здачі на зберігання до відповідних органів державної влади паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
З урахуванням вищевикладеного, з ціллю запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, тому задовольнив клопотання прокурора.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм процесуального закону, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги відсутність у клопотанні обставин, які свідчать, що заявлені прокурором ризики не зменшилися, оскільки досудове розслідування закінчене, проведені всі необхідні, процесуальні дії для можливості складання обвинувального акту. Крім того, слідчий суддя не обґрунтував необхідність двохмісячного строку для виконання вимог ст. 290 та ст. 291 КПК України, в той час як в клопотанні прокурора даний факт також не обґрунтовано.
Також захисник стверджує, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог щодо здійснення належного контролю слідчим суддею за дотриманням прав та свобод підозрюваного у кримінальному провадженні, без дотримання вимог щодо об`єктивності судового рішення та відповідності висновків, які у ньому містяться, фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
26.01.2017 у зв`язку необхідністю уточненням обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, ОСОБА_8 змінено раніше повідомлену підозру, без зміни правової кваліфікації його дій.
16.08.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
04.10.2016 року ухвалоюслідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та відносно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 30.11.2016.
29.11.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та відносно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 28.01.2017, включно.
23.12.2016 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання органу досудового розслідування задоволено частково, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 28.01.2017, включно, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України
26.01.2017 року ухвалою хвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та відносно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом до 09.02.2017, включно.
08.02.2017 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів по 08.04.2017 року включно з забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
08.02.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та відносно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом до 08.04.2017 року включно з забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються достатньою сукупністю даних. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на особу підозрюваного, який раніше судимий та стосовно якого розглядається кримінальне провадження у Шевченківському районному суді міста Києва. Крім того слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства за попередньою змовою групою осіб, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, а тому відповідно до вимог ст. 181 КПК України щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім цього, як зазначає сторона обвинувачення, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в іншому кримінальному провадженні, що розглядається Шевченківським районним судом м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. При цьому, саме під час дії вказаного запобіжного заходу ОСОБА_10 вчинено інший умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за який його засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2016 до 3 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, із звільненням від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Водночас, умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, про вчинення якого ОСОБА_8 здійснено повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, скоєно 05.05.2016 року, тобто до закінчення вищевказаного іспитового строку, визначеного вироком суду.
За таких обставин, орган досудового розслідування прийшов до обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 , маючи відповідні негативні соціальні установки, у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, й надалі здійснюватиме дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вчинюватиме нові кримінальні правопорушення, незаконно впливатиме на свідків, передусім тих, що прямо викривають його у вчиненні тяжкого злочину, та потерпілого, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, у спосіб, який підозрюваний вважатиме необхідним для уникнення кримінальної відповідальності, не обмежуючи себе для цього у жодних, зокрема, протиправних засобах.
Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім цілодобового домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного та не можуть перешкодити йому у продовженні злочинної діяльності. Такий висновок, серед іншого, у даному випадку підтверджується низькою ефективністю стримувального чинника від застосування до ОСОБА_8 іспитового строку, за обізнаності підозрюваного про виключні негативні правові наслідки для нього у разі вчинення нового злочину до закінчення такого строку та з огляду на достатність доказів для підозри ОСОБА_8 у скоєнні тяжкого умисного кримінального правопорушення із застосуванням насильства за попередньою змовою групою осіб, саме у відповідний період. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою у складі групи осіб, переважна частина з яких дотепер не встановлена, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими учасниками злочину (ризик змови).
Крім того, прокурор констатує факт виявлення під час обшуку, проведеного 12.08.2016 року в автомобілі ОСОБА_8 BMW-740i, двох довідок, що за своїм змістом нагадують оперативні установки на громадян, а саме містять відомості, які збираються оперативними підрозділами на виконання доручень прокурора, слідчого у кримінальному провадженні, або в ході здійснення оперативно-розшукової діяльності, що може свідчити про наявність у ОСОБА_8 стійких корупційних зв`язків у правоохоронних органах, які забезпечують йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також перешкоджання кримінальному провадженню у інший спосіб.
При цьому прокурор зазначив вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у тому числі викривальні показання свідків (безпосередніх очевидців злочину), які категорично впізнали у підозрюваному особу, що вчинила злочин та підтвердили свої показання в ході слідчого експерименту, тяжкість покарання (до десяти років позбавлення волі за сукупністю вироків), що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та малолітніх дітей на утриманні, майновий стан, його вік, стан здоров`я, а також його репутацію особи, що неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких злочинів, наявність судимості, недотримання умов застосованого раніше запобіжного заходу (вчинення нових злочинів).
Таким чином, на даний час існує об`єктивна потреба у подальшому застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з тяжкістю інкримінованого йому насильницького злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, його роллю у вчиненні злочину (співвиконавець та організатор, що безпосередньо керував діями інших співучасників злочину на місці), даними про особу та іншими вищевикладеними обставинами, які відповідно до вимог ст. 178 КПК України, були враховані судом при застосуванні щодо підозрюваного цього запобіжного заходу. Вказане виправдовує потребу в ізоляції підозрюваного на час досудового розслідування, що є можливим лише у разі тримання його під цілодобовим домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема вони є недостатніми з точки зору запобігання спробам вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень. Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.
Разом з тим, колегія приймає до уваги доводи прокурора, який при розгляді клопотання слідчим суддею зазначив, що розпочати та завершити виконання вимог ст. 290 КПК України раніше не виявлялося за можливо внаслідок об`єктивних причин, зокрема, внаслідок виняткової складності провадження, що зумовлюється специфікою криміналістичної характеристики злочину, який належить до предмету доказування і вчинений із здійсненням заходів щодо приховування його слідів, чисельною групою осіб, переважну більшість з яких на даний час не встановлено, а також процесуальною поведінкою підозрюваного під час слідства. Процесуальні дії у кримінальному провадженні виконувалися послідовно, по мірі проведення комплексу інших необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі негласних, та після встановлення нових даних щодо вчиненого злочину.
Таким чином, твердження сторони захисту стосовно необґрунтованості двомісячного строку на виконання вимог ст. 290 та ст. 291 КПК України, на думку колегії суддів є надуманими.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку домашнього арешту.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів по 08.04.2017 року включно з забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів по 08.04.2017 року включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4