11-кп/775/65/2017(м)
222/1289/15-к

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Маріуполя Донецької області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, 2006 року народження, раніше судимого 26.08.2004 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.11.2008 року Володарським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до штрафу у сумі 1700 гривень, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 8 років позбавлення волі.
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_8 04 травня 2015 року приблизно о 23 годині, прийшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, викрав жіночу сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 , в якій знаходилось її особисте майно, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3639,29 гривень.
Він же, 11 вересня 2015 року близько 10 години, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , виниклої на ґрунті неприязних відносин з приводу зловживання останньою спиртними напоями, діючи умисно, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень та не маючи умислу на позбавлення життя, утримуючи в правій руці дерев`яну палицю, наніс ОСОБА_11 два удари в області лівого плеча, один удар в область правого плеча, два удари в область правої голені зверху та знизу, від яких та впала на підлогу. Після чого, близько 11 години, продовжуючи раніше виниклий конфлікт, ОСОБА_8 , взяв біля вхідної двері дерев`яну швабру, та її рукояткою наніс ОСОБА_11 два удари в область лівого стегна, від яких та присіла на коліна, а потім взявши швабру за рукоятку, краєм її поперечної дерев`яної рейки наніс удар ОСОБА_11 в область лівого вуха, спричинивши останній тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та які призвели до смерті.
Між виявленими тілесними ушкодженнями та смертю ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , є прямий причинний зв`язок, смерть останньої наступила в результаті закритої черепно-мозкової травми з переломом лівої скроневої кістки, з крововиливом під м`які мозкові оболонки, з крововиливом в лівий бічний шлуночок мозку, що ускладнилися набряком головного мозку і легенів, повнокров`ям внутрішніх органів, що підтверджується морфологічними даними.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України, тобто скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, та злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, тобто спричинив умисні тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілої.
На зазначений вирок обвинувачений та прокурор подали апеляційні скарги.
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду та виправдати його, оскільки він не скоював злочинів, в яких його обвинувачують, а на досудовому розслідуванні надав визнавальні показання під фізичним тиском та психологічним впливом з боку працівників поліції. Також просить взяти до уваги стан його здоров`я, оскільки він хворіє на туберкульоз та ВІЛ-інфекцію.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з невідповіністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки суд необгрунтовано визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 14.09.2015 року квартири АДРЕСА_4 та виключив з переліку доказів, а також виключив речовий доказ палку, вилучену при огляді місця події.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить залишити її без задоволення, оскільки вина повністю доказана матеріалами кримінального провадження, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно та об`єктивно дослідив.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, потерпілу, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, частково підтримали апеляційну скаргу прокурора, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції за наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Ст. 370 КПК України встановлено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, й оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом.
З цього випливає, що суд при розгляді конкретного кримінального провадження повинен дослідити докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.
Вказаних вимог закону при розгляді цього провадження суд першої інстанції не дотримався.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів було виявлено велику кількість істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, під час розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції не усунуто суттєві протиріччя, а саме.
Суд взяв до уваги показання судово-медичного експерта, з яких вбачається, що питання про час спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та послідовність їх спричинення йому не ставилося.
Суд виключив зі складу речових доказів дерев`яну палку, яка була виявлена та вилучена під час огляду місця події, а також визнав недопустимим доказом вказаний протокол огляду місця події від 14.09.2015 р.
До такого висновку суд прийшов на підставі аналізу свідчень свідка ОСОБА_12 , яка зазначена понятою у вказаному протоколі, але друга понята ОСОБА_13 взагалі не була допитана судом першої інстанції.
Але всупереч цим своїм висновкам суд врахував в якості доказу висновок СМЄ, яким, в свою чергу, встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілої утворилися в результаті дії тупих предметів з обмеженою і обмеженою подовженою поверхнею, чим припустився суттєвих суперечностей.
Також судом першої інстанції не допитано поняту за епізодом крадіжки.
Судом першої інстанції взагалі не перевірено стан здоров`я ОСОБА_11 , показання потерпілої, згідно яких її доньці наносилися удари, вона падала та билася головою, а також проходила лікування у смт. Мангуш.
Вищенаведені чисельні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду, оскільки ч. 3 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю, або з порушеннями, проте як зазначалось вище судом першої інстанції взагалі не було досліджено багато обставин, встановлених під час кримінального провадження, а тому і апеляційний суд позбавлений можливості здійснити таке дослідження.
Керуючись принципом верховенства права, колегія суддів вважає необхідним вирок суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого необхідно вжити всіх заходів для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи та доказів, дати їм належну оцінку та постановити законне й обґрунтоване рішення.
Враховуючи, що вирок суду відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а по справі призначено новий розгляд у суді першої інстанції, беручи до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, колегія суддів вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і тому вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Володарського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Строк тримання ОСОБА_8 під вартою продовжити до 13 травня 2017 р.

Судді: