Справа № 487/533/17
Провадження № 1-кп/487/201/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0005534 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Клин Московської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Новоселівка, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичного проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 22.12.2015 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
24.11.2016 приблизно о 23:35 годин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 проходили біля будинку № 32 по проспекту Центральному в місті Миколаєві та їм на зустріч йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 до ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 почав наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 , в свою чергу, наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Від нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 впав на землю та ОСОБА_4 відібрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Meizu Note М 2» сірого кольору вартістю 4448 гривень. Після чого ОСОБА_4 утримуючи мобільний телефон при собі разом с ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Крім того 24.11.2016 приблизно о 23:35 годин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 проходили біля будинку № 32 по проспекту Центральному в місті Миколаєві та їм на зустріч йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 до ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 почав наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 , в свою чергу, наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Від нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 впав на землю та ОСОБА_4 відібрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Meizu Note М 2» сірого кольору вартістю 4448 гривень. Після чого ОСОБА_4 утримуючи мобільний телефон при собі разом с ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 186 КК України. Пояснив, що 24.11.2016 він разом з ОСОБА_5 проходили по проспекту Центральному та на перехресті з вул. Рюміна, на зустріч їм йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. В цей момент у них виник корисливий умисел на викрадення мобільного телефону. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та наніс удар кулаком, внаслідок чого хлопець впав на землю, в свою чергу ОСОБА_4 почав вимагати у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон. Як ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не бачив. Після того як ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 мобільний телефон Мейзу сірого кольору, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 побігли з місця вчинення злочину. Мобільний телефон ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 186 КК України. Пояснив, що 24.11.2016 він разом з ОСОБА_4 проходили по проспекту Центральному та на перехресті з вул. Рюміна, на зустріч їм йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. В цей момент у них виник корисливий умисел на викрадення мобільного телефону. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та наніс удар. Як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не бачив. Після того як ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 мобільний телефон Мейзу сірого кольору, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 побігли з місця вчинення злочину. Мобільний телефон ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 ..
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 , суду пояснив, що 24.11.2016 року він разом з ОСОБА_7 повертався додому з концерту. На перехресті пр. Центрального та вул. Рюміна на зустріч їм пройшли два хлопці раніше їм не знайомі. Один з хлопців, а саме ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого він впав на землю. Після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 ще удар та почав вимагати передати йому мобільний телефон. ОСОБА_6 дістав з карману куртки мобільний телефон та передав ОСОБА_4 . Хто та як наносив удар ОСОБА_7 він не бачив, так як впав на землю.
За згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснення потерпілого ОСОБА_8 та матеріали кримінального провадження, а саме:
заява ОСОБА_5 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Meizu Note М 2» співробітникам поліції;

протокол огляду предмета, а саме мобільного телефону марки «Meizu Note М 2» від 10.01.2017 року

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов, потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 3 (три) роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 3 (три) роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Meizu Note М 2», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1