БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1/356/1/17
Справа № 1007/4141/2012
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2017 року колегія Березанського міського суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
підсудніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15
потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18 ,
представника потерпілих ОСОБА_19
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Томашпіль Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого до взяття під варту покрівельником «Укрдахбуд» в м. Києві, не одруженого, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
До суду надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_20 у вчинененні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Стороною обвинувачення, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачуються в тому, що літом 2008 року ОСОБА_11 , перебуваючи у домоволодінні свого знайомого ОСОБА_20 по АДРЕСА_3 , дізнався, що в останнього зберігається пістолет системи „Наган, який у зв`язку із поломкою та зношенням частини механізмів не був придатний для застосування за призначенням і тому не мав властивостей вогнепальної зброї, а саме не міг використовуватися для здійснення пострілів і ураження живої цілі. Після цього, ОСОБА_11 попросив ОСОБА_20 віддати йому вказаний пістолет. ОСОБА_20 не маючи потреби у подальшому зберігання несправного пістолету, віддав його ОСОБА_11 , після чого останній сховав його у квартирі АДРЕСА_4 . Далі ОСОБА_11 , маючи намір незаконно володіти вогнепальною зброєю, у невстановленому місці відремонтував придбаний ним у ОСОБА_20 пістолет системи „Наган, шляхом заміни та реставрації зношених механізмів, налагодження нормального функціонування його частин, в результаті чого відновив втрачені властивості - ураження живої сили. Внаслідок цього, відремонтований ним пістолет системи «Наган» набув властивостей вогнепальної зброї калібру 9 мм. В подальшому ОСОБА_11 незаконно носив при собі відремонтовану вогнепальну зброю пістолет системи «Наган», калібру 9 мм, берігаючи при собі та за місцем проживання без відповідного дозволу.
Продовжуючи свої дії, спрямовані на володіння вогнепальною зброєю та її використання за призначенням, ОСОБА_11 , у невстановленої особи незаконно придбав бойові припаси до пістолету системи «Наган», якими спорядив вказану брою, а також вісім патронів, виготовлених саморобним способом калібру 9 мм.
Придбані боєприпаси та вогнепальну зброю ОСОБА_11 зберігав за місцем проживання.
Далі, ОСОБА_11 , приблизно в серпні 2008 року, знаходячись в гостях у його товариша ОСОБА_22 , в квартирі АДРЕСА_5 , без передбаченого законом дозволу, передав для зберігання і тим самим збув ОСОБА_22 боєприпаси, вісім патронів калібру 9 мм, які останній залишив у вказаній квартирі. 09 квітня 2009 року зазначені боєприпаси вилучені працівниками міліції за місцем проживання ОСОБА_22 .
Відповідно до висновку експерта № 324 ВКД від 19 травня 2009 року надані на дослідження вісім предметів, схожі на патрони, які були виявлені та вилучені 09 квітня 2009 року під час обшуку квартири, яка розташована по АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_22 , є боєприпасами, переробленими саморобним способом (споряджені) з шумових патронів калібру 9 мм. Надані на дослідження вісім патронів калібру 9 мм придатні для стрільби з гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм.
Крім того, в кінці серпня 2008 року, ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 , знаходячись в домогосподарстві ОСОБА_20 , що розташоване в АДРЕСА_3 , вступили між собою у злочинний зговір з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення у приміщення жилого будинку по АДРЕСА_7 , достовірно знаючи, що у приміщенні будинку проживає літня жінка - ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 почали спостерігати за її помешканням.
Пересвідчившись, що ОСОБА_23 живе одна, вранці йде на роботу і в будинку до пізнього вечора нікого не залишається, розпочали втілення злочинного задуму в дію. При цьому, ОСОБА_20 , за згодою ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , запропонував ОСОБА_11 прийняти участь у крадіжці чужого майна. Бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_11 погодився прийняти участь у вчиненні злочину і вступив з ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 у зговір, направлений на викрадення майна з будинку по АДРЕСА_7 .
04 вересня 2008 року, біля 19:30 ОСОБА_12 ,, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_11 , використовуючи автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_21 , приїхали в смт. В.Димерка Броварського району Київської області і зупинились неподалік Великодимерської Православної церкви. Після цього, ОСОБА_21 та ОСОБА_11 залишилися у автомобілі спостерігати за обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки завчасно попередити про неї і забезпечити можливість ОСОБА_12 та ОСОБА_20 швидко залишити місце скоєння злочину, ОСОБА_20 та ОСОБА_12 пішли до жилого будинку ОСОБА_23 .
Підійшовши до приміщення жилого будинку по АДРЕСА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , діючи з відома та згоди ОСОБА_21 та ОСОБА_11 , оглянули територію навколо будинку та переконалися, що власниця відсутня, і поблизу нема нікого, хто може завадити скоїти крадіжку. Після цього ОСОБА_12 підійшов до хвіртки, а ОСОБА_20 пройшов у двір до будинку і за допомогою металевої монтировки, яку приніс із собою для полегшення скоєння злочину, зламав замок вхідних дверей. Усунувши перешкоди, ОСОБА_12 та ОСОБА_20 проникли до приміщення жилого будинку. Обшукавши приміщення будинку вони знайшли гроші з сумі 37000 гривень, 3880 доларів США, які відповідно до курсу НБУ станом на 04 вересня 2008 року становили 18818 гривень, та господарську сумку, яка не представляла для потерпілої матеріальної цінності. Після чого забравши з собою гроші та сумку вийшли з будинку та підійшли до автомобіля, у якому їх чекали ОСОБА_11 та ОСОБА_21 .
В результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , за попереднім зговором між собою, спланованими та узгодженими діями, таємно, з проникненням у житло, викрали майно ОСОБА_23 на загальну суму 55818 гривень, чим спричинили ОСОБА_23 значної матеріальної шкоди, після чого з місця скоєння злочину зникли на автомобілі ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_21 , розпорядившись викраденим за власним розсудом, а саме роподіливши викрадене майно між собою.
Крім того, приблизно на початку листопада 2009 року, ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 , знаходячись в домогосподарстві ОСОБА_20 , що розташоване в АДРЕСА_3 , вступили між собою у злочинний зговір, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку подружжя ОСОБА_24 в АДРЕСА_8 . Визначивши об`єкт посягання, ОСОБА_20 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , декілька раз спостерігали за будинком, з`ясувавши при цьому, що господарі вранці йдуть на роботу, а повертаються пізно ввечері. Також, ними було встановлено, що за час відсутності ОСОБА_24 , інших мешканців у будинку нема.
07 листопада 2008 року ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 , узгодили між собою план злочину, який полягав в тому, що вони їдуть до будинку ОСОБА_24 , біля якого ОСОБА_20 їх залишає, їде від будинку і чекає дзвінка, щоб забрати з викраденим майном. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 оглядають місцевість та двір, і коли зовні нічого не буде свідчити, що у приміщенні будинку хтось є, проникають до будинку, потім викрадають з нього гроші та цінності, телефонують ОСОБА_20 і той швидко приїздить та забирає їх від місця скоєння злочину.
07 листопада 2008 року біля 18.00 ОСОБА_20 , використовуючи службовий автомобіль марки «КАМАЗ-5511» д.н.з. НОМЕР_2 , на якому працював в ДП «Куміп» м. Києва, привіз ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вул. Леніна, та, залишивши їх неподалік зупинки громадського транспорту «Лікарня», від`їхав.
Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , прийшовши до буд. АДРЕСА_8 .Димерка, діючи за раніше розробленим планом, оглянули прилеглу до жилого будинку територію. Світла в жилому будинку не було, в зв`язку з чим вони вирішили, що мешканці відсутні. Після цього, ОСОБА_12 , перелізши через паркан, підійшов до одного з вікон будинку, а ОСОБА_11 підійшов до вхідних дверей.
ОСОБА_12 за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою для полегшення скоєння злочину, розбив віконне скло, після чого, діючи з відома та згоди ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник у приміщення будинку. Однак, слідуючи до вхідних дверей будинку, щоб відчинити їх та надати можливість ОСОБА_11 проникнути в будинок, раптово побачив у прихожій ОСОБА_25 , яка відразу почала кричати та кликати на допомогу. Зрозумівши, що їх спільні з ОСОБА_11 злочинні дії помічені, однак бажаючи довести злочин до кінця та заволодіти майном, ОСОБА_12 , діючи за межами спільного зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, не кинувся тікати, а, навпаки, маючи намір на застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_25 , в ході якого на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати вчинення злочину та полегшити його вчинення, з метою умисного вбивства завдав приблизно 9 ударів металевою фомкою в життєво важливий орган, в область голови ОСОБА_25 . Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_25 втратила свідомість та впала на підлогу. Тим часом ОСОБА_12 відчинив вхідні двері та впустив до будинку ОСОБА_11 , повідомивши йому, що у будинку є власниця, але вона не зможе завадити вчинити злочин, оскільки він її вбив. ОСОБА_11 схвалив дії ОСОБА_12 і тим самим вступив з ним у злочинний зговір, що виходив за межі зговору з ОСОБА_20 , яким охоплювалося скоєння крадіжки, без застосування насильства. Тим самим, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали діяти на власний розсуд, бажаючи заволодіти майном у відкритий спосіб, шляхом скоєння вбивства і саме так усунути перешкоди для доступу до майна, а також запобігти можливості повідомити про їх дії у майбутньому до правоохоронних органів.
Приблизно через декілька хвилин, ОСОБА_11 , шукаючи у приміщенні гроші та цінності, помітив, що ОСОБА_25 прийшла до свідомості та почала кричати і кликати на допомогу. Продовжуючи втілення в дію спільного з ОСОБА_12 задуму, спрямованого на заволодіння чужим майном та усунення перешкод для цього, діючи узгоджено з ОСОБА_12 , виходячи за межі спільного з ОСОБА_20 зговору на таємне викрадення майна, бажаючи заволодіти майном, незважаючи ні на які перешкоди та маючи намір на застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати скоєний злочин та полегшити його вчинення, дістав вогнепальну зброю невстановленого зразка, споряджену бойовими набоями калібру 9 мм, яку носив при собі, не повідомляючи про це ні ОСОБА_20 , ні ОСОБА_12 , і з метою умисного, протиправного заподіяння смерті, діючи з відома та згоди ОСОБА_12 , здійснив постріл в область голови ОСОБА_25 .
Внаслідок спільних та узгоджених дій ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які виходили межі зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, ОСОБА_25 , з корисливих мотивів, з наміром приховати вчинений злочин та полегшити його вчинення, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: дев`яти забійних ран на волосяній частині голови та в області лівої вушної раковини, багатооскольчатого перелому потиличної кістки зліва з пошкодженням пірамідки лівої скроневої кістки, дифузних субарахноїдальних крововиливів в області лівої потиличної долі, які відповідно до висновку експерта № 65/604-08 від 26 січня 2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, рваних ран 2 та 3 пальців лівої кисті, які відповідно до висновку експерта № 65/604-08 від 26 січня 2009 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та ділянки саден в лівій щоковій та навколовушних областях, в проекції грудини, 2 крововиливів в області правого надпліччя, які відповідно до висновку експерта № 65/604-08 від 26 січня 2009 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Рани з ознаками вхідного вогнепального отвору на межі тім`яної та потиличної областей, дирчастого перелому лівої тім`яної кістки, дирчастого ушкодження твердої мозкової оболонки, ушкодження рідини головного мозку у вигляді каналу, з`єднуючого вхідний та вихідний вогнепальні отвори, з розтрощенням мозкової речовини, рідка кров в шлуночках мозку, дирчастого перелому в області середньої черепної ямки та правої скулової кістки, рани з ознаками вихідного вогнепального отвору в правій щічній області. Відповідно до-висновку експерта № 65/604-08 від 26 січня 2009 року смерть потерпілої ОСОБА_25 наступила від наскрізного кульового вогнепального поранення голови з пошкодженням кісток черепа та головного мозку. Наскрізне кульове вогнепальне поранення голови з ушкодженням кісток черепа і головного мозку відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Усунувши перешкоди для вчинення злочину, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжили обшукувати будинок, однак знайти гроші та цінні речі не змогли, тому ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_20 , який, відповідно до домовленості, прибув до будинку на автомобілі марки «Опель-вектра» д.н.з. НОМЕР_3 та відвіз їх від місця вчинення злочину, при цьому не знав та, по обставинам справи, не міг знати про вчинення ними вбивства ОСОБА_25 .
У судовому засіданні прокурор повністю підтримав пред`явлене підсуднім обвинувачення, посилаючись на докази, здобуті в ході судового розгляду та зазначив, що під час розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_25 та її вбивства дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були об`єднані єдиним умислом, останні з корисливих мотивів, з метою одержати для себе матеріальні блага, попередньо домовившись між собою, з метою приховати злочин та полегшити його вчинення діяли узгоджено, були озброєні металевою монтировкою та пістолетом, і завдали потерпілій ударів зазначеним знаряддям та пострілу по життєво-важливому органу голові. При цьому кожен з них виконав ті дії, які вважав за необхідне виконати для реалізації цього умислу й досягнення заздалегідь визначеної мети із заволодіння майном потерпілої та її вбивства. Тому просив визнати винним ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_12 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши їм покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Цивільний позов, заявлений потерпілими задовольнити, судові витрати покласти на підсудніх.
Потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні підтримав свій цивільний позов та суду показав, що він повертаючись з базару, який знаходився в м. Києві близько 19 години, під`їхав до свого будинку по АДРЕСА_8 . Димерка і посигналив, щоб дружина, ОСОБА_25 , відкрила ворота. Однак ворота йому ніхто не відкрив. Вийшовши з машини і зайшовши у двір, ОСОБА_18 побачив, що двері до будинку були відчинені. Зрозумівши, що щось трапилось, він зайшов до будинку, в якому побачив, що на підлозі поряд з диваном лежала його дружина ОСОБА_25 , біля голови якої було дуже багато крові, а в кімнатах будинку безлад. Він побіг до сусідів для виклику медичної допомоги та міліції. По приїзді швидкої була констатована смерть ОСОБА_25 . В подальших судових засіданнях потерпілий ОСОБА_18 участі не брав у зв`язку зі станом здоров`я, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні підтримала свій цивільний позов та суду показала, що 07 листопада 2008 року близько 19 години їй зателефонував батько ОСОБА_18 та повідомив про смерть матері ОСОБА_25 . Приїхавши до будинку батьків у смт. В. Димерка вона побачила працівників міліції. Через певний час, коли їм дозволили заходити до будинку вона побачила там безлад, а прибираючи у кімнатах виявила, що всі речі та гроші батьків були на місці. З будинку зникли її дві сережки, золота каблучка, розірваний золотий ланцюжок та 120 гривень з серванту. Звертаючи увагу на те, що протягом всього часу розгляду справи ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_12 у скоєному не розкаялись, а навпаки вели себе зухвало, то просила призначити підсуднім найсуворіше покарання.
Потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні суду показала, що 07 листопада 2008 року вона працювала в Москві та приїжджала до дому незадовго до вбивства матері, робила ремонт, тому поскладала старі речі в пакети і сумки. На наступний день після вбивства ОСОБА_25 , вона приїхала до батьківського будинку, в якому побачила, що всі пакети та сумки з речами були розірвані та розкидані.
Представник потерпілих ОСОБА_19 цивільні позови своїх довірителів підтримав, просив їх задовольнити. Також зазначив, що після смерті ОСОБА_18 його дочки ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_26 прийняли спадщину, тому слід залучити ОСОБА_26 у якості потерпілої, та задовольняючи цивільний позов вважати ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_26 правонаступниками ОСОБА_18 . Окрім цього зазначив, що необхідно змінити кваліфікацію дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виключивши п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, так як на його думку, між підсудніми не було домовленості про вбивство ОСОБА_25 та вказував на наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування.
Захисник ОСОБА_13 зазначив, що вина його підзахисного ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України в ході судового розгляду справи доведена не була. Будь-яких об`єктивних доказів того, що ОСОБА_12 завдавав ударів ОСОБА_25 немає. ОСОБА_11 дістав вогнепальну зброю невстановленого зразка і здійснив постріл. Однак, на думку захисника, немає доказів того, що ОСОБА_11 діяв зі згоди ОСОБА_12 . Тому ОСОБА_13 вважає, що дії ОСОБА_12 неправильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того, захисник просив суд застосувати до ОСОБА_12 ч. 5 ст. 72 КК України.
Захисник ОСОБА_14 звернув увагу суду на те, що немає допустимих доказів вини ОСОБА_11 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_25 , адже не знайдено ні кулі, якою було вбито потерпілу, ні зброї, з якої було здійснено постріл. Крім того, захисник ОСОБА_14 просив застосувати відносно ОСОБА_11 ч. 5 ст. 72 КК України.
Підсудній ОСОБА_11 від дачі показань відмовився, скориставшись правом, наданим ст. 63 Конституції України. Вказував, що вбивства ОСОБА_25 він не скоював, вважає себе винним лише у тому, що не запобіг вказаній трагедії.
Підсудній ОСОБА_12 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, визнав частково, а саме зазначив, що він дійсно скоював крадіжку грошей разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_27 із будинку ОСОБА_23 по АДРЕСА_7 . Димерка, при цьому наперед розподіливши ролі, ОСОБА_11 та ОСОБА_21 під час скоєння крадіжки залишалися в машині ОСОБА_21 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_20 проникли до будинку шляхом злому замка на вхідних дверях та викрали з будинку грошові кошти в гривнях та доларах США, точної суми підсудній вказати не міг. Викравши кошти, повернувшись до машини, де їх чекали ОСОБА_11 та ОСОБА_21 співучасники поїхали до с. Калинівка, де й розпорядились викраденим на власний розсуд, а саме розподіливши вказані кошти порівну між собою.
Щодо епізоду по здійсненню злочину у будинку ОСОБА_28 повідомив, що 07 листопада 2008 року проникав до будинку ОСОБА_24 у смт. В. Димерка з метою здійснення крадіжки за наступних обставин. До будинку ОСОБА_24 він проникнув через вікно, яке розбив кулаком в рукавичці. В цей час ОСОБА_20 чекав на них в машині, а ОСОБА_11 знаходився біля будинку і чекав, щоб ОСОБА_12 відчинив йому двері зсередини. Проникнувши через розбите вікно до будинку, ОСОБА_12 , рухаючись по будинку в бік вхідних дверей, помітив силует жінки, вона почала відступати назад і впала, жодних ударів він їй не наносив, однак злякавшись жінки, бризнув останній в обличчя з газового балончика, який приніс із собою. Після цього, ОСОБА_12 направився до вхідних дверей, які відчинив і впустив до будинку ОСОБА_11 , якому повідомив, що в будинку знаходиться жінка. Тоді ОСОБА_12 пішов по будинку шукати гроші, а ОСОБА_11 залишився коло тієї жінки. Разом з ними також злочин вчинював ОСОБА_29 , він також шукав гроші в будинку. Пробувши у будинку близько 10-15 хвилин та не знайшовши ніяких цінних речей, вони вийшли з будинку та подзвонили ОСОБА_20 , який їх на легковій машині забрав з місця скоєння злочину. Жодних криків тієї жінки, чи звуків пострілу ОСОБА_12 не чув. Також вказував, що жодних тілесних ушкоджень він ОСОБА_25 не наносив і не бачив, щоб хтось це робив. ОСОБА_12 звертав увагу, що викривальні свідчення проти себе та ОСОБА_11 він давав через те, що його ввели в оману колишній захисник ОСОБА_30 та слідчий ОСОБА_31 , які обіцяли йому, що кваліфікація його дій буде здійснена за ч. 3 ст. 187 КК України, за що передбачене незначне покарання. Тому просив визнати його винним у вчиненні крадіжок з будинків ОСОБА_32 та ОСОБА_24 , за що він щиро кається, та за це призначити покарання.
Незважаючи на відмову ОСОБА_11 давати показання по даній кримінальній справі, його захисну позицію в дебатах, захисну позицію захисників ОСОБА_11 щодо незаконного носіння, зберігання, збуту вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, поєднаної із проникненням у житло, що завдала значної шкоди потерпілому, вчинення за попередньою змовою між собою нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному вбивстві ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, захисну позицію підсудного ОСОБА_12 та його захисника щодо непричетності підсудних до вчинення за попередньою змовою між собою нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному вбивстві ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, їх вина підтверджується, крім, власне, показань ОСОБА_12 , в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 суду показав, що він повертаючись з базару, який знаходився в м. Києві близько 19 години, під`їхав до свого будинку по АДРЕСА_8 . Димерка і посигналив, щоб дружина, ОСОБА_25 , відкрила ворота. Однак, ворота йому ніхто не відкрив. Вийшовши з машини і зайшовши у двір, ОСОБА_18 побачив, що двері до будинку були відчинені. Зрозумівши, що щось трапилось, він зайшов до будинку, в якому побачив, що на підлозі поряд з диваном лежала його дружина ОСОБА_25 , біля голови якої було дуже багато крові, а в кімнатах будинку безлад. Він побіг до сусідів для виклику медичної допомоги та міліції. По приїзді швидкої була констатована смерть ОСОБА_25 .
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 суду показала, що 07 листопада 2008 року близько 19 години їй зателефонував батько ОСОБА_18 та повідомив про смерть матері ОСОБА_25 . Приїхавши до будинку батьків у смт. В. Димерка вона побачила працівників міліції. Через певний час, коли їм дозволили заходити до будинку вона побачила там безлад, а прибираючи у кімнатах виявила, що всі речі та гроші батьків були на місці. З будинку зникли її дві сережки, золота каблучка, розірваний золотий ланцюжок та 120 гривень з серванту. Звертала увагу суду на те, що біля 18-19 години (час, коли було скоєно злочин відносно її матері) 07 листопада 2008 року на вулиці уже були сутінки, тому мама, чекаючи батька з роботи, не могла не включити світла в будинку, готуючи вечерю. Окрім цього, у них постійно був увімкнутий телевізор на кухні, тому це ставить під сумнів покази ОСОБА_12 щодо їх з ОСОБА_11 впевненості про відсутність людей в будинку.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 суду показала, що 07 листопада 2008 року вона працювала в Москві. Незадовго до трагедії вона приїжджала до дому та робила ремонт, тому поскладала старі речі в пакети і сумки. На наступний день після вбивства ОСОБА_25 , вона приїхала до батьківського будинку, в якому побачила, що всі пакети та сумки з речами були розірвані та розкидані.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 показала суду, що 07 листопада 2008 року, приблизно о 19 год. їй зателефонувала сестра з ОСОБА_33 і повідомила, що батько знайшов вбиту маму. ОСОБА_26 з чоловіком зібралися і поїхали в смт. В. Димерка до батьків. Коли вони приїхали, біля будинку була вже міліція та їх не впускали всередину. Заглянувши до будинку, вона побачила що її мама ОСОБА_25 лежала в калюжі крові, кров також була на стінах і на дверях.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 по епізоду незаконного поводження зі зброєю та боєприпасами суду показав, що пістолет з барабаном належав йому, він його купив в 90-х роках в Дніпропетровській області. Це була вогнепальна зброя. ОСОБА_20 його віддав ОСОБА_11 за півроку до вбивства, останній пістолет відреставрував. Пістолет ОСОБА_11 . ОСОБА_20 віддав безкоштовно, пізніше він дізнався, що з його пістолету було скоєно вбивство. З показань, даних свідком ОСОБА_20 на досудовому слідстві і оголошених в судовому засіданні (Т. 4 а.с. 54-59) з метою усунення розбіжностей у показаннях вбачається, що під час допиту 16 липня 2009 року ОСОБА_20 показав, що зламаний револьвер він дав ОСОБА_11 приблизно у вересні 2006 року.
З показань, даних в судовому засіданні ОСОБА_20 , який допитувався у якості свідка та з показань, оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 року), судом встановлено, що саме з його боку виходила ініціатива здійснити крадіжку з будинку ОСОБА_23 , так як вона нещодавно продала земельну ділянку, тому в її будинку можуть бути гроші. На цю пропозицію погодилися ОСОБА_12 та ОСОБА_21 . 04 вересня 2009 року ОСОБА_21 близько 18 години приїхав до ОСОБА_20 додому, з ним вже були ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Після цього вони поїхали до будинку ОСОБА_23 по АДРЕСА_7 . 04 вересня 2008 року він разом із ОСОБА_12 , зайшовши до домоволодіння ОСОБА_23 за допомогою металевої монтировки, обшукали будинок, де ОСОБА_20 під ванною знайшов коробку з грошима. В якомусь місці ОСОБА_12 також знайшов у будинку певну суму грошей. Знайдені гроші вони склали в тряпчану сумку, яку знайшли в будинку, та через город повернулися до автомобіля. Кожному дісталося близько 800 доларів США та приблизно по 10 000 грн.
Щодо епізоду по злочину щодо ОСОБА_25 свідок ОСОБА_20 суду показав, що підсудніх на місце злочину привозив ОСОБА_34 ОСОБА_20 в цей час був у смт. В. Димерка, на заправці. Однак, потім ОСОБА_20 показав що на службовій машині «Камаз» в темну пору доби він підвозив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до зупинки «Лікарня» у смт. В. Димерка. Через годину йому зателефонував ОСОБА_11 та попросив забрати на перехресті вул. Леніна та Щорса у смт. В. Димерка. Взяши вдома свій власний автомобіль «Опель-вектра» ОСОБА_20 поїхав на зустріч з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на той час уже чекали його на дорозі. Сівши у машину до ОСОБА_20 , ОСОБА_11 повідомив, що «вбив бабушку». ОСОБА_20 помітив кров на руках в ОСОБА_11 . ОСОБА_12 сидів у машині позаду і нічого не говорив. ОСОБА_12 ОСОБА_20 довіз до с. Калинівка, а ОСОБА_11 до вул. Київської у м. Бровари.
З показань, даних свідком ОСОБА_20 на досудовому слідстві і оголошених в судовому засіданні (Т. 4 а.с. 54-59) з метою усунення розбіжностей в показаннях, вбачається, що під час допиту 16 липня 2009 року ОСОБА_20 показав, що на початку листопада 2008 року він разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вирішили скоїти крадіжку з будинку Шабанових. В день крадіжки ОСОБА_20 підвіз ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 та висадив їх неподалік від Великодимерської лікарні. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до будинку ОСОБА_24 , а ОСОБА_20 на автомобілі поїхав до початку провулку Леніна, щоб проїхати перед будинком, коли ОСОБА_12 повинен був розбити віконне скло. ОСОБА_20 не пам`ятає точної години, коли на його мобільний подзвонив ОСОБА_11 , який сказав, щоб ОСОБА_20 терміново забирав їх, так як він «замочив бабулю». ОСОБА_20 відразу, вже на іншому автомобілі «Опель-Вектра», д.н.з. НОМЕР_3 поїхав по ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких забрав на перехресті вулиць Леніна та Щорса, смт. Велика Димерка. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли до машини, ОСОБА_20 побачив на руках ОСОБА_11 кров. ОСОБА_11 ще раз сказав, що він застерлив в будинку жінку, але при яких саме обставинах, ОСОБА_20 не знає.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 суду показав що ОСОБА_12 винаймав квартиру у його сестри. З ОСОБА_11 ОСОБА_21 мало спілкувався. Восени 2008 року він з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_20 їхали скоювати крадіжку у сім`ї ОСОБА_35 . Свідок з ОСОБА_11 залишилися в машині, а ОСОБА_20 зі ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_35 , хвилин через 30-40 вони вийшли із спортивною сумкою. Після цього вони поїхали в с. Калинівка, де й поділили гроші. За вказане діяння ОСОБА_21 було притягнуто до кримінальної відповідальності.
З оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 року), показань свідка ОСОБА_36 , даних ним на досудовому слідстві, вбачається, що він працює на посаді директора ДП МОУ «Київське управління механізації і будівництва». На даному ДП, на посаді водія з 2005 року працював ОСОБА_20 на автомобілі КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_2 ., який належить ДП МОУ «Київське управління механізації і будівництва» (Т. 3, а.с. 248-249).
З оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 р.) показань свідка ОСОБА_22 , даних ним на досудовому слідстві, вбачається, що приблизно в 2000 році, під час відбування покарання в Бучанській виправній колонії він познайомився з ОСОБА_20 , з ОСОБА_11 він знайомий з 1990 року, останній проживає в одному будинку з ним. Свідкові відомо, що ОСОБА_11 знався на зброї і міг відремонтувати будь-який пістолет, останній також розповів йому, що переробляв патрони з резиновою кулею на бойові. Приблизно на початку січня 2009 року, ОСОБА_22 зайшов в гості до ОСОБА_11 . Тоді в квартирі ОСОБА_11 показав свідку ОСОБА_22 ржавий барабанний револьвер, який потім відразу заховав. Тоді ж в револьвері свідок бачив і патрони. Приблизно за рік до того, як у свідка в квартирі вилучили вісім патронів, ОСОБА_11 давав ОСОБА_22 декілька разів по два чи три патрони, які він залишав у себе вдома, а потім забув (Т. 3 а.с. 322-323).
Також з протоколу допиту свідка, оголошеного в порядку ст. 306 КПК України встановлено, що в листопаді 2008 року ОСОБА_22 зустрівся з ОСОБА_11 . Останній розповів, що разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_37 та ще одним чоловіком, скоїв крадіжку з будинку в смт. В. Димерка Броварського району. Під час скоєння крадіжки ОСОБА_11 застрелив якусь жінку похилого віку. Також, ОСОБА_11 розповів, що завжди працює «чисто», і що коли ОСОБА_11 з ОСОБА_38 проникли в будинок, то в будинку на той час знаходилась жінка, яка побачила обличчя ОСОБА_11 , тому він, щоб не залишати свідків, застрелив жінку з револьвера. Згодом ОСОБА_11 розповів, що револьвер «скинув». (Т. 3 а.с. 322-323).
З оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 року) показань свідка ОСОБА_39 , даних нею на досудовому слідстві, вбачається, що ОСОБА_39 показала, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_24 . 07 листопада 2008 року свідок разом із її матір`ю, повернувшись з м. Києва на автомобілі, близько 18 години 30 хвилин, звернули з вулиці Леніна на провулок Леніна, по дорозі в цей час їм назустріч, близько 30 метрів від їхнього будинку, йшло двоє осіб, яких вона не розгледіла, а в попутному напрямку йшло близько 5 осіб (Т. 2, а.с. 32-36);
З оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 року.) показань свідка ОСОБА_40 , даних ним на досудовому слідстві, вбачається, що 07 листопада 2008 року він знаходився у складі СОГ Броварського РВ, з якою він виїхав на місце події після надходженя повідомлення про вбивство ОСОБА_25 в смт. В. Димерка. У нього в провадженні знаходилась кримінальна справа за фактом розбійного нападу та вбивства ОСОБА_25 . В ході розслідування справи було встановлено, що до даного злочину, згідно оперативних даних причетні: ОСОБА_20 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він допитав ОСОБА_20 . Під час допиту ОСОБА_20 дав показання про те, що він спільно зі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спланували скоїти крадіжку з будинку подружжя ОСОБА_24 . В будинок мали проникати ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а він після скоєння крадіжки мав забрати їх автомобілем. Коли йому зателефонував ОСОБА_11 з вимогою терміново забрати їх від будинку, він автомобілем приїхав в обумовлене місце. В автомобілі ОСОБА_11 повідомив, що убив ОСОБА_25 . Також у Вінницькому СІЗО ОСОБА_31 проводив перший допит ОСОБА_12 . Перед допитом ОСОБА_12 спілкувався зі своїм адвокатом. ОСОБА_12 дав показання про те, що він спільно з ОСОБА_20 скоїв крадіжку з будинку ОСОБА_23 . При цьому вони до місця скоєння злочину приїхали автомобілем ОСОБА_21 . В автомобілі залишились ОСОБА_21 та ОСОБА_11 . Крім цього злочину, він спільно з ОСОБА_11 проникли в будинок родини ОСОБА_24 , звідки вони планували скоїти крадіжку. До даного будинку їх привіз ОСОБА_20 та забирав автомобілем після скоєння злочину також ОСОБА_20 . В будинку виявилась жінка, яку ОСОБА_12 з переляку почав бити монтировкою і при цьому ніякого умислу тоді в нього не було. Під час того як він шукав гроші в будинку, ОСОБА_11 застрелив жінку (Т. 5, а. с. 36-43).
З оголошених в порядку ст. 306 КПК України (в ред. 1960 року) показань свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , даних ними на досудовму слідстві, вбачається, що вони були понятими під час проведення обшуку 09 квітня 2009 року в квартирі АДРЕСА_5 у ОСОБА_22 (Т. 3 а.с. 304-307).
Наведені показання потерпілих та свідків повністю узгоджуються між собою, мають послідовний та взаємодоповнюючий в деталях характер. Що ж стосується окремих неточностей з приводу тривалості часу перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у будинку ОСОБА_24 , з приводу освітлення в тому ж будинку та роботи побутових приладів, то вони стосуються незначних деталей, а тому не впливають на оцінку показань вказаних осіб в цілому, оскільки логічно пояснюються давністю подій, більш того, свідчать про відсутність ймовірної змови вказаних осіб між собою.
Показання ОСОБА_12 щодо причетності до злочину в будинку ОСОБА_43 не знайшли свого підтвердження під час перевірки на стадії досудового розслідування та судового розгляду. Як вбачається з постанови слідчого від 05 листопада 2009 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_44 було відмовлено за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Рішення набрало законної сили (Т. 5 а.с. 89-90).
Крім того, вина підсудніх у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується письмовими та речовими доказами, такими як:
- протоколом обшуку від 09 квітня 2009 року за місцем проживання ОСОБА_22 в квартирі АДРЕСА_5 , в ході якого було вилучено вісім патронів жовтого кольору з металевим маркуванням, які були запаковані у паперовий згорток (Т. 3 а.с. 288);
- висновком експерта № 324 ВКД від 19 травня 2009 року, з якого вбачається, що надані на дослідження предмети, схожі на патрони, які були виявлені та вилучені 09 квітня 2009 року під час обшуку квартири АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_22 , є боєприпасами, переробленими саморобним способом (споряджені) з шумових патронів калібром 9 мм. Надані на дослідження вісім патронів калібру 9 мм для стрільби придатні з гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї калібром 9 мм (Т. 3 а.с. 308 - 312);
- протоколом допиту ОСОБА_22 від 09 квітня 2009 року, оголошеного в порядку ст. 306 КПК України, з якого суд вбачає, що у ОСОБА_11 були вдома бойові припаси, які він збував ОСОБА_22 та барабанний револьвер (Т. 3 а.с. 322-323);
- протоколом огляду місця події від 05 вересня 2008 року, з план схемою та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що оглянуто будинок по АДРЕСА_7 , під час огляду встановлено спосіб проникнення в будинок, який полягав у пошкодженні вхідних дверей в районі навісного замка, та зафіксовано сліди обшуку в жилому будинку, звідки вилучено знаряддя скоєння злочину - металеву монтировку чорного кольору та недопалок цигарки. (Т. 3 а.с. 40-51);
- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 04 березня 2009 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_20 як особу на прізвисько « ОСОБА_45 », з яким він познайомився в кафе «Скибин» на початку літа 2007 року (Т. 3 а.с. 169-170);
- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 04 березня 2009 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_11 як особу на прізвисько « ОСОБА_46 » з яким його познайомив ОСОБА_20 на прізвисько « ОСОБА_45 » (Т. 3 а.с. 171-172);
- протоколом відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_12 (Т.4 а.с. 124-126), з якого вбачається, що ОСОБА_12 вказав, де саме ОСОБА_21 зупинив автомобіль, яким чином він та ОСОБА_20 йшли до будинку ОСОБА_23 , та вказавши на будинок по АДРЕСА_7 , зазначив, що саме з даного будинку вони з ОСОБА_20 скоїли крадіжку грошей (Т. 4 а.с. 124-126);
- протоколом очної ставки від 09 квітня 2009 року, проведеної між ОСОБА_20 та ОСОБА_11 , в ході якої ОСОБА_20 підтвердив свої показання повідомивши, що разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_21 вони попередньо домовились про скоєння крадіжки з будинку ОСОБА_23 . Вони приїхали до будинку ОСОБА_23 з метою скоєння крадіжки. ОСОБА_20 та ОСОБА_12 проникли до будинку, звідки викрали гроші. В той час ОСОБА_11 та ОСОБА_21 чекали на них в машині (Т.3 а.с. 150-154, 326-329);
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2011 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2012 року, відповідно до яких ОСОБА_20 та ОСОБА_21 визнані винними у вчиненні 04 вересня 2008 року крадіжки грошей з будинку ОСОБА_23 та засуджені за ч. 3 ст. 185 КК України. З вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_20 в суді показав, що 04 вересня 2008 року вони зустрілися всі разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в смт. В. Димерка з метою вчинення крадіжки. Він та ОСОБА_12 проникли до будинку ОСОБА_23 , звідки викрали гроші, а ОСОБА_21 та ОСОБА_11 залишились чекати їх в автомобілі (Т.9 а.с. 260-280, 381-388);
- протоколом огляду місця події від 07 листопада 2008 року, з фототаблицею та схемою до протоколу, з яких вбачається, що 07 листопада 2008 року під час огляду будинку АДРЕСА_8 , в прихожій кімнаті виявлено труп ОСОБА_25 , який лежить на підлозі ногами до дверей, на правому боці з чисельними ушкодженнями в області голови. Обстановка в будинку порушена, речі з шаф та тумбочок розкидані на підлозі. Встановлено спосіб проникнення в будинок - шляхом розбиття віконного скла, крім цього в ході даного огляду було виявлено та вилучено газовий балончик «Терен-4» (Т. 1 а.с. 46 52; 53-57);
- протоколом огляду речових доказів від 27 листопада 2008 року, відповідно до якого, було оглянуто металевий балончик сірого кольору з пластиковим ковпачком чорно-червоного кольору, з написом «діє миттєво Терен-4», який постановою від 27 листопада 2008 року визнанний речовим доказом і приєднаний до матеріалів кримінальної справи (Т. 1, а.с. 61-62);
- протоколом огляду місця події від 08 листопада 2008 року з фототаблицею, згідно якого вбачається, що оглянуто домоволодіння АДРЕСА_8 , в ході огляду на стіні будинку, під вікном з розбитим склом, виявлено сліди ковзання та два відбитки слідів взуття, схожих на підошву чоловічих туфель, гіпсові зліпки яких були вилучені з місця події (Т. 1 а.с. 64-67);
- протоколом очної ставки від 09 квітня 2009 року, проведеної між ОСОБА_20 та ОСОБА_11 , в ході якої ОСОБА_20 підтвердив свої показання повідомивши, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запропонували йому скоїти крадіжку з будинку подружжя ОСОБА_24 . Він на їх пропозицію погодився, однак попередив, що в будинок проникати не буде, а може лише їх привезти до даного будинку та після скоєння крадіжки забрати від будинку ОСОБА_24 . У цей же день він відвіз ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Великодимерської лікарні, і вони пішли до будинку ОСОБА_24 . Він повернувся додому. Згодом зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що їх необхідно терміново забрати. Коли він забрав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з місця скоєння злочину, то побачив, що руки ОСОБА_11 були в крові. ОСОБА_11 сказав, що застрелив жінку похилого віку з револьвера, який перед цим відремонтував (Т. 3 а.с. 326-329);
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 02 червня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_20 на місці показав і розповів, де саме в смт. В. Димерка він висадив з автомобіля ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вказав на будинок АДРЕСА_8 .Димерка Броварського раойну, пояснив, що саме з даного будинку він, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 планували скоїти крадіжку, після цього вказав на перехрестя вул. Щорса та пров. Леніна та пояснив, що саме на цьому перехресті до нього в автомобіль сіли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , і що саме на цьому місці ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_20 , що застрелив в будинку жінку(Т. 4 а. с. 41 42);
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2011 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 березня 2012 року, відповідно до яких ОСОБА_20 визнаний винним у вчиненні 07 листопада 2008 року закінченого замаху на крадіжку з будинку АДРЕСА_8 та засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. З вироку вбачається, що ОСОБА_20 в суді показав, що на початку листопада 2008 року він розповів ОСОБА_12 про ОСОБА_24 , у якого у будинку можуть зберігатися гроші, оскільки він продав земельний пай і купив новий автомобіль. З того часу вони почали спостерігати за будинком ОСОБА_24 . 07 листопада 2008 року він побачив, що ОСОБА_18 поїхав з дому і вирішивши, що інші мешканці у будинку також відсутні, зателефонував ОСОБА_12 , з яким вони поїхали до ОСОБА_11 , а потім всі разом повернулися в смт. В. Димерка, де розподілили між собою ролі та біля 19.00 години на автомобілі «КАМАЗ» поїхали до будинку ОСОБА_24 . Він висадив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 неподалік від будинку, на зупинці громадського транспорту «Лікарня». Як і домовлялися, він на автомобілі «КАМАЗ» проїхав повз будинок ОСОБА_24 в той час, коли ОСОБА_12 розбивав вікно, щоб заглушити шум битого скла. Потім він від`їхав і став чекати від них дзвінка. Після 19 години, йому зателефонував ОСОБА_11 і попросив забрати їх з вул. Леніна. Він пересів на автомобіль «Опель-вектра» і поїхав за ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та забрав їх з місця події (Т. 9 а.с. 260-280, 381-388);
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 на місці показав і розповів, де саме ОСОБА_20 висадив його та ОСОБА_11 з автомобіля в районі Великодимерської лікарні на вул. Леніна, яким саме шляхом ОСОБА_12 та ОСОБА_11 йшли до будинку подружжя ОСОБА_24 , вказав на місце, де ОСОБА_20 забрав його та ОСОБА_11 на автомобілі (Т. 4 а. с. 124 126);
- висновком експерта № 65/604-08 від 26 січня 2009 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_25 виявлено: рану з ознаками вхідного вогнепального поранення на межі тім`яної та потиличної ділянок, дірчастий перелом лівої тім`яної кістки, дірчасте пошкодження твердої мозкової оболонки, пошкодження речовини головного мозку у вигляді каналу, з`єднуючого вхідний і вихідний вогнепальні отвори, з розтрощенням мозкової речовини, рідкої крові в шлуночках мозку, дирчастого перелому в області середньої черепної ямки та правої скулової кістки, рани з ознаками вихідного вогнепального отвору в правій щічній області; дев`ять забійних ран на волосяній частині голови та в області лівої вушної раковини, багатооскольчатий перелом потиличної кістки зліва з пошкодженням пірамідки лівої скроневої кістки, дифузних субарахноїдальних крововиливів в області лівої потиличної долі, які відповідно відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, рваних ран 2 та 3 пальців лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та ділянки саден в лівій щоковій та навколовушних областях, в проекції грудини, 2 крововиливів в області правого надпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Смерть потерпілої ОСОБА_25 наступила від наскрізного кульового вогнепального поранення голови з пошкодженням кісток черепа та головного мозку. Наскрізне кульове вогнепальне поранення голови з ушкодженням кісток черепа і головного мозку відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. (Т. 1 а.с. 72-73).
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 604 від 26 січня 2009 року, відповідно до якого виявлені у потрепілої ОСОБА_25 тілесні ушкодження утворились: насрізне кульове вогнепальне поранення голови: від дії вогнепального снаряду, до складу якого входила мідь, при пострілі з вогнепальної зброї; ушиблені рани на голові і зона багатооскольчастого перелому від дії тупого предмета з дугоподібною гранню; рвані рани, садна і крововиливи тупих предметів (Т. 1 а.с. 74-78);
- актом судово-медичного дослідження № 319-мк від 10 грудня 2008 року, з якого вбачається, що на клапті шкіри від трупа ОСОБА_25 з «раною № 3», рана, яка є вхідною, вогнепальною і виникла від дії вогнепального снаряду, до складу якого входила мідь при пострілі з вогнепальної зброї. Постріл було здійснено з близької дистанції, про що свідчить наявність кіптяви пострілу навколо рани. Рана з правої щічної області за своїми морфологічними особливостями є вогнепальною вихідною. Дефект виявлений на лівій тім`яній кістці склепіння черепа виник від дії вогнепального снаряду, кулі, при пострілі з вогнепальної зброї та є вихідним. Дефект, виявлений в ділянці передньої поверхні правої луски скроневої кістки за своїми морфологічними особливостями є вихідним вогнепальним. На клапті шкіри «з ранами № 6-11» виявлено сім ран, які за своїми морфологічними особливостями виникли від дії предмету (можливо тупого), який мав колюче-рублячі властивості з дугоподібною гранню (Т. 1 а.с. 80-84);
- висновком комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 467 від 06 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій, на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував (Т. 1 а.с. 256);
- висновком комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 530 від 27 травня 2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував (Т. 1 а.с. 264);
- безпосередньо переглянутими судом відеозаписами проведення слідчих дій, а саме відтворення обстановки та обставин події від 02 червня 2009 року та 29 травня 2009 року (Т. 19);
Згідно з ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.
З аналізу норм чинного законодавства та судової практики, суд вбачає, що під незаконним носінням, зберіганням вогнепальної зброї, придбанні та збутом бойових припасів за ст. 263 КК України слід розуміти дії щодо її переміщення, транспортування особою безпосередньо при собі без передбаченого законом дозволу, а також умисні дії, які полягають у володінні без відповідного дозволу зазначених предметів, що знаходяться не при собі, а в обраному особою місці, а також дії, пов`язані з набуттям всупереч передбаченим законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок та ін., а також в умисній передачі бойових припасів іншій особі поза встановленим законом порядком шляхом продажу, обміну, дарування та ін.
Під таємним викраденням чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому за ч. 3 ст. 185 КК України слід розуміти непомітне, за відсутності власника незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, вчинене спільно двома і більше особами, які заздалегідь до початку крадіжки домовились про спільне її вчинення з незаконним вторгненням до приміщення, призначеного для постійного або тимчасового проживання людей, яке завдало значної шкоди потерпілому.
Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Так, дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і незважаючи на це продовжені винною особою з метою заволодіння чужим майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства в залежності від його характеру - як грабіж чи розбій.
Крім того, з аналізу законодавчих норм та судової практики, вбачається, що у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України.
Така ж позиція висловлена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2014 року по розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні зазначених злочинів, яка в силу ст. 399 КПК України (в ред. 1960 року) є обов`язковою для суду першої інстанції при повторному розгляді справи.
Суд вважає встановленим та доведним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_20 у вересні 2006 року несправний пістолет з барабаном, який останній купив в 90-х роках в Дніпропетровській області. Це була вогнепальна зброя, яку ОСОБА_11 відремонтував та зберігав вдома та носив при собі. Також ОСОБА_11 зберігав у себе та збував ОСОБА_22 бойові припаси (патрони калібру 9 мм), які він виготовляв шляхом переробки патронів з резиновою кулею на бойові.
Також, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом те, що 04 вересня 2008 року ОСОБА_11 у співучасті із ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 скоїли таємне викрадення майна ОСОБА_23 поєднане з проникненням у її житло, що завдало значної шкоди потерпілій. А саме, у вказаний день близько 18 години ОСОБА_21 приїхав до ОСОБА_20 додому, з ним вже були ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Після цього вони поїхали до будинку ОСОБА_23 по АДРЕСА_7 . ОСОБА_20 разом із ОСОБА_12 , зайшовши до домоволодіння ОСОБА_23 за допомогою металевої монтировки, обшукали будинок, де ОСОБА_20 під ванною знайшов коробку з грошима. В якомусь місці ОСОБА_12 також знайшов у будинку певну суму грошей. Знайдені гроші вони склали в тряпчану сумку, яку знайшли в будинку, та через город повернулися до автомобіля. Кожному дісталося близько 800 доларів США та приблизно по 10 000 грн.
Крім того, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_11 07 листопада 2008 року у співучасті з ОСОБА_12 вчинив за попередньою змовою між собою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також умисне вбивство ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення. А саме, у вказаний день ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 узгодили між собою план злочину, який полягав в тому, що вони їдуть до будинку ОСОБА_24 , біля якого ОСОБА_20 їх залишає, їде від будинку і чекає дзвінка, щоб забрати з викраденим майном. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 оглядають місцевість та двір, і коли зовні нічого не буде свідчити, що у приміщенні будинку хтось є, проникають до будинку, потім викрадають з нього гроші та цінності, телефонують ОСОБА_20 і той швидко приїздить та забирає їх від місця скоєння злочину.
07 листопада 2008 року біля 18:00 ОСОБА_20 , використовуючи службовий автомобіль марки «КАМАЗ-5511» д.н.з. НОМЕР_2 , на якому працював в ДП «Куміп» м. Києва, привіз ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вул. Леніна, та, залишивши їх неподалік зупинки громадського транспорту «Лікарня», від`їхав.
Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , прийшовши до буд. АДРЕСА_8 .Димерка, діючи за раніше розробленим планом, оглянули прилеглу до жилого будинку територію. Світла в жилому будинку не було, в зв`язку з чим вони вирішили, що мешканці відсутні. Після цього, ОСОБА_12 , перелізши через паркан, підійшов до одного з вікон будинку, а ОСОБА_11 підійшов до вхідних дверей.
ОСОБА_12 за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою для полегшення скоєння злочину, розбив віконне скло, після чого, діючи з відома та згоди ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник у приміщення будинку. Однак, слідуючи до вхідних дверей будинку, щоб відчинити їх та надати можливість ОСОБА_11 проникнути в будинок, раптово побачив у прихожій ОСОБА_25 , яка відразу почала кричати та кликати на допомогу. Зрозумівши, що їх спільні з ОСОБА_11 злочинні дії помічені, однак бажаючи довести злочин до кінця та заволодіти майном, ОСОБА_12 , діючи за межами спільного зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, не кинувся тікати, а, навпаки, маючи намір на застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_25 , в ході якого на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати вчинення злочину та полегшити його вчинення, з метою умисного вбивства завдав приблизно 9 ударів металевою фомкою в життєво важливий орган, в область голови ОСОБА_25 . Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_25 втратила свідомість та впала на підлогу. Тим часом ОСОБА_12 відчинив вхідні двері та впустив до будинку ОСОБА_11 , повідомивши йому, що у будинку є власниця, але вона не зможе завадити вчинити злочин, оскільки він її вбив. ОСОБА_11 схвалив дії ОСОБА_12 і тим самим вступив з ним у злочинний зговір, що виходив за межі зговору з ОСОБА_20 , яким охоплювалося скоєння крадіжки, без застосування насильства. Тим самим, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали діяти на власний розсуд, бажаючи заволодіти майном у відкритий спосіб, шляхом скоєння вбивства і саме так усунути перешкоди для доступу до майна, а також запобігти можливості повідомити про їх дії у майбутньому до правоохоронних органів.
Приблизно через декілька хвилин, ОСОБА_11 , шукаючи у приміщенні гроші та цінності, помітив, що ОСОБА_25 прийшла до свідомості та почала кричати і кликати на допомогу. Продовжуючи втілення в дію спільного з ОСОБА_12 задуму, спрямованого на заволодіння чужим майном та усунення перешкод для цього, діючи узгоджено з ОСОБА_12 , виходячи за межі спільного з ОСОБА_20 зговору на таємне викрадення майна, бажаючи заволодіти майном, незважаючи ні на які перешкоди та маючи намір на застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати скоєний злочин та полегшити його вчинення, дістав вогнепальну зброю невстановленого зразка, споряджену бойовими набоями калібру 9 мм, яку носив при собі, не повідомляючи про це ні ОСОБА_20 , ні ОСОБА_12 , і з метою умисного, протиправного заподіяння смерті, діючи з відома та згоди ОСОБА_12 , здійснив постріл в область голови ОСОБА_25 .
Внаслідок спільних та узгоджених дій ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які виходили межі зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, ОСОБА_25 , з корисливих мотивів, з наміром приховати вчинений злочин та полегшити його вчинення, заподіяно тілесні ушкодження, які потягнули смерть потерпілої.
Усунувши перешкоди для вчинення злочину, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжили обшукувати будинок, однак знайти гроші та цінні речі не змогли, тому ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_20 , який, відповідно до домовленості, прибув до будинку на автомобілі марки «Опель-вектра» д.н.з. НОМЕР_3 та відвіз їх від місця вчинення злочину, при цьому не знав та, по обставинам справи, не міг знати про вчинення ними вбивства ОСОБА_25 .
Про намір на позбавлення життя ОСОБА_25 з боку ОСОБА_11 свідчить здійснення ним пострілу в область голови потерпілої зі зброї невстановленого зразка.
Суд вважає встановленим та доведним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_12 04 вересня 2008 року у співучасті із ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 скоїли таємне викрадення майна ОСОБА_23 поєднане з проникненням у її житло, що завдало значної шкоди потерпілій. А саме, у вказаний день близько 18 години ОСОБА_21 приїхав до ОСОБА_20 додому, з ним вже були ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Після цього вони поїхали до будинку ОСОБА_23 по АДРЕСА_7 . ОСОБА_20 разом із ОСОБА_12 , зайшовши до домоволодіння ОСОБА_23 за допомогою металевої монтировки, обшукали будинок, де ОСОБА_20 під ванною знайшов коробку з грошима. В якомусь місці ОСОБА_12 також знайшов у будинку певну суму грошей. Знайдені гроші вони склали в тряпчану сумку, яку знайшли в будинку, та через город повернулися до автомобіля. Кожному дісталося близько 800 доларів США та приблизно по 10 000 грн.
Крім того, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_12 07 листопада 2008 року у співучасті з ОСОБА_11 вчинив за попередньою змовою між собою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також умисне вбивство ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення. А саме, у вказаний день ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 узгодили між собою план злочину, який полягав в тому, що вони їдуть до будинку ОСОБА_24 , біля якого ОСОБА_20 їх залишає, їде від будинку і чекає дзвінка, щоб забрати з викраденим майном. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 оглядають місцевість та двір, і коли зовні нічого не буде свідчити, що у приміщенні будинку хтось є, проникають до будинку, потім викрадають з нього гроші та цінності, телефонують ОСОБА_20 і той швидко приїздить та забирає їх від місця скоєння злочину.
07 листопада 2008 року біля 18:00 ОСОБА_20 , використовуючи службовий автомобіль марки «КАМАЗ-5511» д.н.з. НОМЕР_2 , на якому працював в ДП «Куміп» м. Києва, привіз ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вул. Леніна, та, залишивши їх неподалік зупинки громадського транспорту «Лікарня», від`їхав.
Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , прийшовши до буд. АДРЕСА_8 .Димерка, діючи за раніше розробленим планом, оглянули прилеглу до жилого будинку територію. Світла в жилому будинку не було, в зв`язку з чим вони вирішили, що мешканці відсутні. Після цього, ОСОБА_12 , перелізши через паркан, підійшов до одного з вікон будинку, а ОСОБА_11 підійшов до вхідних дверей.
ОСОБА_12 за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою для полегшення скоєння злочину, розбив віконне скло, після чого, діючи з відома та згоди ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник у приміщення будинку. Однак, слідуючи до вхідних дверей будинку, щоб відчинити їх та надати можливість ОСОБА_11 проникнути в будинок, раптово побачив у прихожій ОСОБА_25 , яка відразу почала кричати та кликати на допомогу. Зрозумівши, що їх спільні з ОСОБА_11 злочинні дії помічені, однак бажаючи довести злочин до кінця та заволодіти майном, ОСОБА_12 , діючи за межами спільного зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, не кинувся тікати, а, навпаки, маючи намір на застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_25 , в ході якого на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати вчинення злочину та полегшити його вчинення, з метою умисного вбивства завдав приблизно 9 ударів металевою фомкою в життєво важливий орган, в область голови ОСОБА_25 . Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_25 втратила свідомість та впала на підлогу. Тим часом ОСОБА_12 відчинив вхідні двері та впустив до будинку ОСОБА_11 , повідомивши йому, що у будинку є власниця, але вона не зможе завадити вчинити злочин, оскільки він її вбив. ОСОБА_11 схвалив дії ОСОБА_12 і тим самим вступив з ним у злочинний зговір, що виходив за межі зговору з ОСОБА_20 , яким охоплювалося скоєння крадіжки, без застосування насильства. Тим самим, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали діяти на власний розсуд, бажаючи заволодіти майном у відкритий спосіб, шляхом скоєння вбивства і саме так усунути перешкоди для доступу до майна, а також запобігти можливості повідомити про їх дії у майбутньому до правоохоронних органів.
Приблизно через декілька хвилин, ОСОБА_11 , шукаючи у приміщенні гроші та цінності, помітив, що ОСОБА_25 прийшла до свідомості та почала кричати і кликати на допомогу. Продовжуючи втілення в дію спільного з ОСОБА_12 задуму, спрямованого на заволодіння чужим майном та усунення перешкод для цього, діючи узгоджено з ОСОБА_12 , виходячи за межі спільного з ОСОБА_20 зговору на таємне викрадення майна, бажаючи заволодіти майном, незважаючи ні на які перешкоди та маючи намір на застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи на ґрунті спонукань до наживи, з наміром приховати скоєний злочин та полегшити його вчинення, дістав вогнепальну зброю невстановленого зразка, споряджену бойовими набоями калібру 9 мм, яку носив при собі, не повідомляючи про це ні ОСОБА_20 , ні ОСОБА_12 , і з метою умисного, протиправного заподіяння смерті, діючи з відома та згоди ОСОБА_12 , здійснив постріл в область голови ОСОБА_25 .
Внаслідок спільних та узгоджених дій ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які виходили межі зговору з ОСОБА_20 на таємне викрадення майна, ОСОБА_25 , з корисливих мотивів, з наміром приховати вчинений злочин та полегшити його вчинення, заподіяно тілесні ушкодження, які потягнули смерть потерпілої.
Усунувши перешкоди для вчинення злочину, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжили обшукувати будинок, однак знайти гроші та цінні речі не змогли, тому ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_20 , який, відповідно до домовленості, прибув до будинку на автомобілі марки «Опель-вектра» д.н.з. НОМЕР_3 та відвіз їх від місця вчинення злочину, при цьому не знав та, по обставинам справи, не міг знати про вчинення ними вбивства ОСОБА_25 .
Про спрямованість умислу ОСОБА_12 на позбавлення життя ОСОБА_25 свідчить сукупність обставин вчиненого діяння, а саме: знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень ( ОСОБА_12 було нанесено 9 ударів по життєво важливому органу голові потерпілої ОСОБА_25 металевою монтировкою).
Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на те, що підсудні об`єднали свої окремі зусилля на досягнення загального результату злочину та мали намір вчинити один і той самий злочин, попередньо домовившись про його вчинення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у незаконному носінні та зберіганні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), придбанні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, доведена, в його діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у таємному викраденні за попередньою змовою групою осіб майна ОСОБА_23 , поєднаного з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, доведена. В його діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному вбивстві ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, доведена. В його діях наявний склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України та п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Крім того, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у таємному викраденні за попередньою змовою групою осіб майна ОСОБА_23 , поєднаного з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, доведена. В його діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному вбивстві ОСОБА_25 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, доведена. В його діях наявний склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України та п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
При призначенні ОСОБА_11 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, конкретні обставини справи та особу винного, а саме, що ОСОБА_11 злочин вчинив вперше, що підтверджується вимогою по судимостях на ОСОБА_11 станом на квітень 2009 року (Т. 4 а.с. 166), по місцю проживання негативних характеристик немає, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває (Т. 4 а.с 167), його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні ОСОБА_12 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, конкретні обставини справи та особу винного, а саме, що ОСОБА_12 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини (Т. 4, а.с. 173-174), однак в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, за місцем проживання характеризується негативно (Т. 4 а.с 82), на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває. (Т. 4 а.с. 177; 178).
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 в розумінні статті 66 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 в розумінні статті 66 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.
Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання підсудному ОСОБА_11 повинно бути призначене у межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання підсудному ОСОБА_12 повинно бути призначене у межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, а також перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
11 квітня 2009 року ОСОБА_11 було затримано за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року) (Т. 4 а.с. 60-62). 14 квітня 2009 року ОСОБА_11 Броварським міськрайонним судом Київської області було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту (Т. 4 а.с. 78). Тобто, фактично з 11 квітня 2009 року ОСОБА_11 перебуває під вартою по вказаному кримінальному провадженню. Разом з тим, відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2013 року, який набрав законної сили 15 травня 2013 року, ОСОБА_11 відбував покарання у Полицькій виправній колонії до 20 травня 2014 року (Т. 11 а.с. 84-97, 269, 310, 311, Т. 12 а.с. 136-143).
Отже, строк відбування покарання ОСОБА_11 слід рахувати з 11 квітня 2009 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 квітня 2009 року по 14 травня 2013 року та з 20 травня 2014 року по 15 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк відбування покарання з 15 травня 2013 року по 19 травня 2014 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі.
06 січня 2009 року ОСОБА_12 було затримано за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 140, ч. 2 ст. 142 КК України (в ред. 1960 року) та ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т. 4 а.с. 109). По кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді у Березанському міському суді Київської області, за обвинувачення ОСОБА_12 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України) вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2011 року ОСОБА_12 було змінено запобіжний захід на тримання під вартою по даному кримінальному провадженню та зазначено, що строк покарання слід рахувати йому з 29 листопада 2011 року (Т. 9 а.с. 260-280). Крім цього, відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2013 року, який набрав законної сили 15 травня 2013 року, ОСОБА_12 відбував покарання у Вінницькій установі виконання покарань до 20 травня 2014 року (Т. 11 а.с. 84-97, 270, Т. 12 а.с. 136-143, 214-215).
Отже, строк відбування покарання ОСОБА_12 по даному кримінальному провадженню слід рахувати з 29 листопада 2011 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 листопада 2011 року по 14 травня 2013 року та з 20 травня 2014 року по 15 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк відбування покарання з 15 травня 2013 року по 19 травня 2014 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі.
Вирішуючи питання цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, заявленого потерпілим ОСОБА_18 , суд виходить із наступного. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (Т. 16 а.с. 239). Ні ОСОБА_16 , ні ОСОБА_17 , ні ОСОБА_26 не надано жодних доказів того, що вони стали правонаступниками померлого ОСОБА_18 , єдиного факту родинних відносин на підтвердження права на отримання відшкодування завданої злочином шкоди недостатньо. Тому, враховуючи вищевикладене, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, відповідно до якої смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі є підставою для закриття провадження у справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження за цивільним позовом ОСОБА_18 .
Вимоги потерпілої ОСОБА_16 за цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, обґрунтовані. Стягненню з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 на відшкодування матеріальної шкоди підлягає сума у розмірі 1726 гривень. З урахуванням моральних та фізичних страждань внаслідок загибелі рідної людини, керуючись принципом розумності та виваженості, суд вважає за необхідне позов у частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 150 000 гривень.
Стягненню з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_16 на відшкодування матеріальної шкоди підлягає сума у розмірі 1726 гривень. З урахуванням моральних та фізичних страждань внаслідок загибелі рідної людини, керуючись принципом розумності та виваженості, суд вважає за необхідне позов у частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_16 150 000 гривень.
Процесуальні витрати у вказаній кримінальній справі покласти на підсудних.
На підставі ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ст. 321-324 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_11 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 11 квітня 2009 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 квітня 2009 року по 14 травня 2013 року та з 20 травня 2014 року по 15 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк відбування покарання з 15 травня 2013 року по 19 травня 2014 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_12 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 за вказаним кримінальним провадженням рахувати з 29 листопада 2011 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_12 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 листопада 2011 року по 14 травня 2013 року та з 20 травня 2014 року по 15 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк відбування покарання з 15 травня 2013 року по 19 травня 2014 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, утримуючи їх в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_18 закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_16 по 1726 (одній тисячі сімсот двадцять шість) гривень з кожного, на відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_16 по 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень з кожного, на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судові витрати по 2 984 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 62 копійки з кожного на користь держави.
Речові докази: міні-касета з написом «Panasonic 60 SP mod 90 LP mini» з відміткою «Крук»; міні-касета з написом TDC DV digital master 60 mini-DVSPLP 60 90 ME DVM 60 з відміткою «Швець» зберігати при матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції учасниками процесу, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3