Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/234/17-к
Провадження № 1-кп/499/42/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000403 від 17 жовтня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця село Мар`янівка, Березівського району Одеської області, зареєстрованого:АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 17.11.2014 Біляївським районним судом Одеської області ст. 162 ч. 1, ст. 186 ч. 1 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, працюючого по найму, освіта середня, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 15.10.2015 року близько 19.00 годин, знаходячись в с. Ульянівка Іванівського району Одеської області, перебуваючи в громадському місці, біля продуктового магазину ТОВ «Нива 1200», розташованого по вул. Демітрова б/н., грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в знищенні та пошкодженні майна магазину ТОВ «Нива 1200», умисно розбив 5 листів шиферу, які служили в якості огородження літньої площадки данного магазина. В подальшому він, продовжуючи свої хуліганські дії, вів себе агресивно кидався в бійку до оточуючих, не реагував на зауваження місцевих мешканців, які в цей час знаходились біля магазину. В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , ТОВ «Нива 1200» був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 2310 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному діянні визнав себе винним повністю. При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 , суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначені обставини. Сумнівів у добровільності його позиції у суду не виникло. Судом також було роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту, обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєному діянні визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини по кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, в скоєному розкаявся, та затвердив суд, що в подальшому подібне вчиняти намірів не має і додатково показав, що 15.10.2015 року близько 19.00 годин, знаходячись в с. Ульянівка Іванівського району Одеської області, він перебуваючи біля продуктового магазину ТОВ «Нива 1200», розташованого по вул. Демітрова б/н., розбив 5 листів шиферу, які служили в якості огородження літньої площадки даного магазина, поводився себе агрессивно, кидався в бійку до оточуючих, не реагував на зауваження місцевих мешканців, які в цей час знаходились біля магазину. Щодо відомостей про перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 повідмив суд, про те, що він не вживав алкогольні напої до бійки і лише після того, як вона скінчилась, випив бутилу пива. Інших даних які б підтверджували стан алкогольного сп`яніння до суду не надходило, а покази ОСОБА_4 з цього приводу прокурором не заперечувались.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Вчинене ОСОБА_4 діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.
Представник потерпілого цивільний позов не заявляв. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та просив розглядати провадження без його участі. Звернув увагу суду на те, що шкода яка була заподіяна злочином в повному обсязі відшкодована. Щодо призначення покарання відносно обвинуваченого він просив обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Також в ході судового засідання встановлено, що хоч ОСОБА_4 і вчинив злочин в період іспитового строку 15.10.2015 року, але справа до суду надійшла 30.03.2017 року тобто вже після закінчення іспитового строку. Клопотань від органу пробації щодо заміни покарання в зв`язку із скоєнням нового злочину до суду не надходило.
Під час судових дебатів, прокурором було запропоновано суду визначити покарання ОСОБА_4 не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді штрафу, та виконувати його окремо від раніше визначеного покарання вироком Біляївського районного суду Одеської області, з тих підстав, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 відповідно до довідки характеристики голови Гуляївської сільської ради Березівського району від 11.05.2017 року характеризується позитивно, проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 яка, відповідно до довідки Нечаянської амбулаторії від 04.05.2017 року знаходиться в стані вагітності, працює неофіційно і є єдиним утримувачем, годувальником сім`ї і вважає, що дане покарання, у вигляді штрафу, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
ОСОБА_4 під час судових дебатів просив визначити йому покарання у вигляді штрафу, заявив суду, що став на шлях виправлення, нових злочинів скоювати намірів не має. Також обвинувачений, просив суд взяти до уваги обставини викладені в доповіді прокурора та врахувати їх при визначенні покарання.
Суд враховує, що за вироком від 17.11.2014 року Біляївським районним судом Одеської області ОСОБА_4 був раніше засуджений по ст. 162 ч. 1, ст. 186 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Тому, при призначенні покарання суду слід виходити з вимог ч.4 ст. 70 КК України, та на підставі п. 23 рішення Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 в редакції 2009 року в якому вказується, що кожний вирок слід виконувати самостійно.
Також суд бере до уваги той факт, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 відповідно до довідки характеристики голови Гуляївської сільської ради Березівського району від 11.05.2017 року характеризується позитивно, проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 яка, відповідно до довідки Нечаянської амбулаторії від 04.05.2017 року знаходиться в стані вагітності, а також те, що ОСОБА_4 працює неофіційно і є єдиним утримувачем, годувальником сім`ї.
З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують покарання, а також даних про особу ОСОБА_4 , суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням йому покарання у вигляді штрафу.

Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченного ч.1 ст.296 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2014 року відповідно вимог ч.4 ст. 70 КК України, та на підставі п. 23 рішення Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 в редакції 2009 року виконувати самостійно.
Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжні заходи, не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1