АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3964/16-к Номер провадження 11-кп/786/378/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
представника КВК № 29 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Крюковською ВК № 29, провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 року покарання зменшено до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_7 у період відбуття покарання, дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці стає на шлях виправлення, але оскільки це носить не тривалий період, як зазначив зокрема представник адміністрації, що висновок про позитивну динаміку відносно засудженого можна зробити лише з грудня 2016 року, прийшов до того, що засуджений не довів своє виправлення, а тому заява про застосування пільги у виді умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою, звернулась захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, задовольнити.

Вказує, що з моменту прибуття засудженого ОСОБА_7 до КВК-29 з 09.07.2015 року по 07.03.2016 року він вчинив дев`ять порушень режиму відбування покарання, які пояснюються адаптацією засудженого до умов відбування покарання в установі, до оточення засудженого, відсутністю близьких зв`язків на території України. Але вже з 07.03.2016 р., засуджений перестає порушувати режим відбування покарання, починає працювати добросовісно, виконує розпорядження представників адміністрації. Тому, те, що ОСОБА_7 , який в Дніпропетровському слідчому ізоляторі не вчинював порушень режиму тримання під вартою, за короткий проміжок часу після прибуття до КВК-29 вчинив декілька порушень, може бути пояснено тільки адаптаційними процесами, а не тим, що засуджений є невиправним правопорушником.

Просить звернути увагу, що засудженим отримано кілька заохочень: 30.08.2016 р. - заохочення правами начальника установи, 04.10.2016 року - заохочення правами начальника відділення за прибирання та загрузку тюків, 18.11.2016 року заохочення правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, 17.10.2016 р. ОСОБА_7 був знятий з обліку як злісний порушник режиму відбування покарання. Працевлаштований робітником котельні лазньо-прального комплексу. Відповідно до характеристики, наданої засудженому ОСОБА_7 в установі, до роботи відноситься добросовісно, вчасно та якісно виконує поставлені завдання, у вільний від роботи час приймає активну участь у суспільному житті колективу відділення, проявляє ініціативу. Дбайливо ставиться до майна установи. За характером не конфліктний, цілеспрямований, в колективі засуджений уживається з широким колом засуджених, спілкується із засудженими позитивної спрямованості. Така характеристика свідчить про те, що засуджений реально став на шлях виправлення, зробив серйозні висновки щодо своєї поведінки.

Також, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в КВК-29 отримав робочу спеціальність слюсаря з ремонту машин та устаткування, пройшовши навчання в період з серпня 2015 року по 29 січня 2016 року.

Поміж тим, місцевий суд, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, зробив висновки, які не грунтуються на доказах. Судом в ухвалі зазначено, що згідно довідки про щомісячний заробіток засудженого зазначена заробітна плата в 2015 році за липень, серпень, вересень, а в 2016 році лише за серпень місяць, а за інші місяці стоять прочерки, що на думку суду свідчить про негативне ставлення засудженого до праці. Але такий висновок суду є хибним, бо засуджений міг добросовісно виконувати роботу, за яку заробітна плата не нараховувалася.

Також суд зазначає, що станом на 26.08.2016 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, але вже станом на 30.08.2016 року засуджений правами начальника установи отримує заохочення, що тільки підтверджує, що вчинивши порушення режиму відбування покарання останній раз 07.03.2016 року, ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Таким чином, вважає, що засудженому ОСОБА_7 було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника КВК № 29 щодо можливості умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , виступ прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким які повно та всебічно характеризують особу засудженого.

Проте, в ході апеляційного розгляду, апеляційному суду надані додаткові відомості про особу засудженого, зокрема дві позитивні характеристики від 19 квітня 2017 року та 21 червня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_7 працевлаштований прибиральником клубу для засуджених установи, до роботи відноситься добросовісно, вчасно та якісно виконує поставлені завдання, та у вільний від роботи час приймає активну участь у суспільному житті колективу відділення, завжди проявляє ініціативу. Заслуговує на застосування до нього заохочувальної норми у виді умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

Крім того, 17.10.2016 року, на засіданні профілактичної комісії від 17.10.2016 року, протокол № 13, засуджений був знятий з обліку як злісний порушник режиму відбування покарання.

Відповідно до наданих в ході апеляційного розгляду довідок, останнє стягнення на засудженого ОСОБА_10 накладалося 07.03.2016 року, після цього до нього застосовувалось 5 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, останнє з яких було 31.03.2017 року.

Оскільки висновок про доведеність сумлінною поведінкою та ставленням до праці виправлення засудженого має ґрунтуватися на повному та всебічному вивченні особи засудженого та його поведінці і ставленні до праці протягом всього періоду відбування покарання, колегія суддів враховує те, що засуджений ОСОБА_10 засуджений за необережний середньої тяжкості злочин, мав стягнення, за попередніми рішеннями комісії не заслуговував на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та на застосуваня умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такий, що не став на шлях виправлення, 24.11.2015 року був поставлений на облік як злісний порушник режиму відбування покарання, 17.10.2016 року був знятий з зазначеного обліку, після проведення виховних та профілактичних робіт змінив своє ставлення до роботи та правослухняної поведінки в ліпшу сторону, після останнього стягнення від 07.03.2016 року мав 5 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, будує позитивні плани на майбутнє, планує після звільнення з місць позбавлення волі продовжити навчання та влаштуватися на роботу.

Така позитивна тенденція в поведінці засудженого ОСОБА_10 , ставлення до праці, та прагнення до ресоціалізації у суспільстві може свідчити про його виправлення та є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. ст. ,405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року на 8 місяців 24 дні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4