Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/297/17
Провадження № 1-кп/673/25/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05.02.2017 року, в період часу з 13 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні однієї з кімнат будинку АДРЕСА_3 , помітила на серванті у приміщенні кімнати футляр із цифровою відеокамерою марки «SONY» моделі DСR-SR220E, яка належить ОСОБА_6 та прийняла рішення про її викрадення.

Тоді ж ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, підійшла до серванта та шляхом виймання руками із футляру, який знаходився на серванті, з подальшим поміщенням до власної жіночої сумочки, таємно викрала цифрову відеокамеру марки «SONY» моделі DСR-SR220E, вартістю 2145 грн. 00 коп., яка належить ОСОБА_6 , чим заподіяла їй матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, за результатами досудового розслідування ОСОБА_4 органами слідства було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а 24.02.2017 року обвинувальний акт було невідкладно надіслано до суду.
28.02.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 було укладено Угоду про примирення (Далі Угода), яку було невідкладно направлено на затвердження до суду.
У підготовчому судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо Угоди з обов`язковою участю її сторін, потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про затвердження укладеної 28.02.2017 року між нею та обвинуваченою ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, Угоди про примирення та просила суд її затвердити.
Разом з тим, потерпіла підтвердила суду, що вона цілком розуміє наслідки затвердження Угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, пояснила, що завдана їй злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої вона не має, тому просила призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
Так, перевіряючи зазначену Угоду на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_4 та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 2145 грн., відшкодування обвинуваченою нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченої вибачитись перед потерпілою за вчинення протиправних дій під час розгляду справи в суді, а також щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження Угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання Угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання Угоди, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено та повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочині, щиро розкаялася у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду та визнала фактичні обставини справи встановлені слідством.
Разом з тим, на запитання суду обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого її обвинувачують, а вона право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Крім того, обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження Угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом, тому просила вказану Угоду затвердити та призначити їй узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважає, що при укладенні даної Угоди про примирення дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просила долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченої, а саму Угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, сторони Угоди, перевіривши умови укладання Угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та потерпілої повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання Угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі Угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану Угоду з наступних підстав.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, суд погоджується з викладеною в Угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої ступеню тяжкості, суд визнає доведеною.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує умови Угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона на «Д» обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю фактичного проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувалася, неодружена, має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом місцевих рад не являється.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом визнаються повне визнання нею вини, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Крім того, суд дійшов висновку, що умови Угоди про примирення відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Водночас, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення Угоди було добровільним, і сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченою на себе за Угодою зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки викрадені речі в ході досудового розслідування в повному об`ємі були передані потерпілій.
Вирішуючи юридичну долю речових доказів по справі, суд приходить до висновку, що відеокамеру марки «Sony» моделі DCR-SR220Е, яка була передана потерпілій ОСОБА_6 , належить залишити їй же.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Угоду про примирення від 28.02.2017 року, укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для її виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 351 грн. 84 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 28.02.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.
Речові докази по справі: відеокамеру марки «Sony» моделі DCR-SR220Е, яка була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити їй же.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1