АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/436/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 639/8070/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 листопада 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Мотивуючи рішення, суд в ухвалі зазначив, що в клопотанні ОСОБА_8 просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.09.2010 року за період з 13.01.2010 року по 22.10.2010р. Як зазначив суд в ухвалі, зазначеним вироком ОСОБА_8 був засуджений за ч.3 ст.187, ч.3 ст.15-ч.3 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 22.10.2015р. був звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання. Крім того, судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.10.2016р., який на даний час не вступив в законну силу, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і статочне покарання йому призначено за сукупністю вироків із застосуванням положень ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, при цьому судом у вироку зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 13.05.2015р. по день набрання вироком законної сили відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що строки, протягом яких засуджений утримувався під вартою за попереднім вироком не були враховані під час ухвалення останнього вироку, оскільки були вже відбуті в межах іншого кримінального провадження.
В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_8 просить переглянути ухвалу та зарахувати строк його попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.09.2010р. у строк остаточного покарання, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.10.2016р. з урахуванням положень ст.71 КК України. Засуджений зазначає, що під час відбування покарання за попереднім вироком він фактично знаходився в СІЗО з 13.01.2010р. по 22.10.2010р., а потім був направлений в колонію для подальшого відбування покарання, а тому зазначений період часу, на його думку, слід зарахувати в порядку ч.5 ст.72 КК України у строк остаточно призначеного покарання за новим вироком.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17 вересня 2010 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.3 ст.187, ч.3 ст.15-ч.3 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 22.10.2015р. був звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання.

Крім того, у відношенні ОСОБА_8 18 жовтня 2016 року Червонозаводським районним судом м.Харкова ухвалено вирок, згідно з яким його визнано винним у вчиненні у період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання 2 роки позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.09.2010р., остаточно призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

З вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2016 року вбачається, що в порядку ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 постановлено зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13 травня 2016 року до набрання вироком законної сили. На даний час цей вирок не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку, кримінальне провадження перебуває на розгляді апеляційного суду Харківської області.

Отже, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк попереднього ув`язнення за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17 вересня 2010 року не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання за новим вироком, оскільки вже був відбутий в рамках іншого кримінального провадження.

Рішення щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2016 року зазначено у резолютивній частині цього вироку та може бути предметом перевірки під час його апеляційного перегляду.
Що стосується доводів засудженого про необхідність зарахування в строк попереднього ув`язнення періоду його знаходження в СІЗО після вступу Зміївського районного суду Харківської області від 17 вересня 2010 року в законну силу, слід зазначити наступне.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, згідно з абз.4 ч.5 ст.72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Крім цього, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, виходячи з аналізу положень ст.72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання, складає період з дня затримання особи до дня набрання вироком законної сили.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги засудженого, оскільки період його знаходження в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, не є попереднім ув`язненням, оскільки Закон визначає попереднє ув`язнення як період з дня затримання особи до набрання вироком законної сили і не пов`язує цей строк зі знаходження засудженого в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена протягом трьох місяців безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5