1Справа № 335/380/17 1-кс/335/243/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року м. Запоріжжя
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні слідчий зазначив, що раніше неодноразово засуджені за вчинення корисливих злочинів мешканці міста Запоріжжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які після звільнення з місця позбавлення волі, офіційно працевлаштовані не були, та не мали постійного законного джерела доходів і коштів для існування, в зв`язку з вживанням наркотичних засобів, та необхідністю їх постійного придбання, вступили між собою в злочинну змову, направлену на заволодінням чужим майном злочинним шляхом, розробивши при цьому схему вчинення злочину.
Згідно розробленої злочинної схеми, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , знаходячись біля місць відпочинку (розважальні заклади, кафе, нічні клуби), серед відвідувачів зазначених закладів підшукували особу, яка по зовнішнім ознакам знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, ОСОБА_7 , під приводом продовження відпочинку, зав`язування стосунків, пропонувала особі (потерпілому) розпити спиртні напої у будь-якому затишному місці. Після отримання згоди потерпілого на спільний відпочинок, придбання спиртних напоїв, ОСОБА_7 повинна була непомітно підсипати до напоїв медичний препарат нейролептичної дії та довести таким чином потерпілого до непритомного стану.
В подальшому, скориставшись непритомним станом потерпілого, ОСОБА_7 сама, або за допомогою ОСОБА_4 , повинна була заволодіти грошовими коштами, коштовностями та іншими коштовними предметами.
ОСОБА_4 , діючи згідно з домовленістю з ОСОБА_7 повинен був після «знайомства» ОСОБА_7 з майбутнім потерпілим забезпечити останній безпечний відхід від місця знайомства (розважальні заклади, кафе, нічні клуби), безпечне супроводження на відстані ОСОБА_7 разом з потерпілим до місця вживання спиртних напоїв (місця вчинення злочину), та відповідно від обстановки, заволодіння спільно з ОСОБА_7 майном потерпілих і в подальшому разом з останньою: збут майна, здобутого злочинним шляхом, зняття готівки з викрадених пластикових карток, та інше.
Так, 30 грудня 2016 року, в нічний час, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця свого мешкання: АДРЕСА_2 направились до кафе «Наутілус», яке розташоване по пр. Соборному, будинок № 184 у м. Запоріжжі, де діючи згідно злочинної домовленості, знаходячись в приміщенні кафе «Наутілус», приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 познайомилась з раніше їй невідомим ОСОБА_8 , якому запропонувала вжити слабоалкогольні спиртні напої, на що останній погодився. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 відлучився до чоловічої вбиральні, ОСОБА_7 в цей час непомітно підсипала у бокал з пивом потерпілого ОСОБА_8 нейролептичний засіб «Азаліптін». Після повернення потерпілого з чоловічої вбиральні та вживання з потерпілим пива зі нейролептичним препаратом, ОСОБА_7 , яка до цього підтримувала з ОСОБА_4 мобільний зв`язок та координувала їх дії, реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, запропонувала потерпілому ОСОБА_8 проїхати, начебто, до місця її помешкання, на що останній погодився.
В цей час, ОСОБА_4 , підтримуючи з ОСОБА_7 зв`язок по мобільному телефону, та перебуваючи неподалік місця події, надавав останній поради з приводу полегшення вчинення нею злочину, спілкування з потерпілим, оточуючої обстановки, осіб, які перебували неподалік неї та потерпілого, та могли створити перешкоди успішному завершенню злочину та доведенню спільного умислу до кінця, орієнтував ОСОБА_7 за маршрутом пересування, забезпечуючи їй безпечні шляхи відходу та залишення місця злочину.
На громадському транспорті, ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_8 прибули до зупинки громадського транспорту «5-та Міська Клінічна Лікарня м. Запоріжжя», звідки ОСОБА_7 пішки повела потерпілого ОСОБА_8 до парку Перемоги в м. Запоріжжі. Перебуваючи в парку, ОСОБА_7 , час від часу розмовляла з ОСОБА_4 по мобільному телефону, якому повідомляла про свої дій та стан потерпілого ОСОБА_8 , та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 який не чинив ніякого супротиву, заволоділа належним йому майном, а саме: грошовими коштами у сумі 2 400 грн. 00 коп, мобільним телефоном в корпусі чорного кольору фірми «Sigma Xtreme PQ 27», вартістю 4 254 грн. 00 коп., в якому була вставлена: флеш-карта фірми «Micro-SD», об`ємом пам`яті 8 гб, вартістю 100 грн. 00 коп. та сім карта мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_1 ), яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, золотою чоловічою обручкою, 585 проби, вагою 4 грами, 18 розміру, вартістю 2 000 грн. 00 коп., наручним металевим браслетом, вартістю 500 грн. 00 коп., мобільним телефоном в корпусі чорного кольору «Nokia», вартістю 700 грн. 00 коп., в якому була вставлена: флеш-карта фірми «Micro-SD», об`ємом пам`яті 16 гб, вартістю 200 грн. 00 коп., 2 банківськими картками «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_8 , які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, 1 банківською карткою «Альфабанк» на ім`я ОСОБА_8 , на якій були грошові кошти у розмірі 2 400 грн. 00 коп., гарнітурою червоно-чорно кольору до мобільного телефону фірми «Sven», вартістю 200 грн. 00 коп.
ОСОБА_4 весь цей час, перебував в межах візуального контакту з ОСОБА_7 , очікуючи, поки остання заволодіє майном потерпілого ОСОБА_8 , та перебуваючи напоготові надати їй раніше обумовлену допомогу в успішному заволодінні майном потерпілого. Лише після того, як ОСОБА_7 залишила місце скоєння злочину, та повідомила його про завершення вчинення злочину, останній зустрівся з нею та вони спільно розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 12 754 грн. 00 коп.
Посилаючись на те, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187КК України, його провина повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, крім того встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу та наполягали на його задоволенні.
Підозрюваний проти клопотання слідчого не заперечував.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , враховуючи позицію свого підзахисного, просила вирішити клопотання на розсуд суду, проте, врахувати, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
08 січня 2017 року о 13 годині 20 хвилин, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 був затриманий.
08 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме в розбою, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила грабіж.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, рапортом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 30 грудня 2016 року, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 грудня 2016 року, заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, рапортом старшого оперуповноваженого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та був поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, його сімейний стан, не одружений, має малолітню дитину, проте з нею не проживає, непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, наявність у нього судимостей, в тому числі судимість, відомостіпро погашення якої відсутні, розмір майнової шкоди, у завданні якої ОСОБА_4 підозрюється.
Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, доводять наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, дійти висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, не знаходить підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Проте, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченій ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на зазначені положення КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені розбою, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з урахуванням і інших обставин, встановлених слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, вважаю за необхідне не визначати ОСОБА_4 заставу, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обраховувати з 08 січня 2017 року.
Встановити строк дії ухвали до 08 березня 2017 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1