Справа № 464/9256/16-к
пр.№ 1-в/464/3/17
У Х В А Л А
13.01.2017 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЛВК №48 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 засуджений 29 липня 2015 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Засуджений звернувся до суду із заявою, в якій просив застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити з місць позбавлення волі умовно-достроково.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту такої. Зазначив, що працевлаштований лише протягом двох місяців, оскільки раніше в колонії не було роботи. Також вказав, що його дружина хворіє та потребує догляду. Просив суд заяву задовольнити.

Представник ЛВК №48 проти задоволення заяви заперечив, пояснив, що засуджений перебуває в установі нетривалий час, характеризується посередньо та потребує спостереження за його поведінкою.

Заслухавши пояснення представника адміністрації, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення заяви, думку захисника, який заяву підтримав, оглянувши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 засуджений за замах на умисний тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.01.2016 ОСОБА_6 зараховано період перебування під вартою з 02.05.2015 до 23.09.2015. Засуджений на даний час відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Згідно з характеристикою засудженого останній винуватість у вчиненні злочину згідно з вироком суду не визнав. До Львівської виправної колонії №48 прибув 06.07.2016. За час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Згідно з довідкою про заохочення та стягнення 05.01.2017 заохочений правами начальника установи подякою за активну участь у роботах з підготовки до осінньо-зимового періоду та обслуговування тепломереж. У 2016/2017 навчальному році зарахований до Львівського навчального центру №48 за спеціальністю «Вітражник».

Разом з тим, 21.07.2016 рішенням адміністративної комісії Львівської виправної колонії №48 ОСОБА_6 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених статтями 100, 101 КВК України. 21.07.2016 рішенням адміністративної комісії Львівської виправної колонії №48 ОСОБА_6 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 82 КК України. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2016, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. 15.12.2016 рішенням адміністративної комісії Львівської виправної колонії №48 визнаний таким, що не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 81 КК України.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, раніше звільнявся умовно-достроково, суд приходить до висновку, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів своє виправлення та відсутні достатні підстави для його умовно-дострокового звільнення. Сам факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання та дотримання ним в цілому норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, наявність лише одного заохочення не свідчать про доведення ним свого виправлення.

При цьому, наявність у ОСОБА_6 заохочення та позитивної характеристики в процесі відбування покарання в установі, а також нещодавнє працевлаштування, свідчать лише про те, що особа стає на шлях виправлення та прагне довести своє виправлення, вказане заохочення має разовий, а не систематичний характер.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви відсутні.
На підставі статті 81 КК України та керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,
у х в а л и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1