Провадження № 1-кп/537/92/2017
Справа № 537/773/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0002027 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
На весні 2016 року ОСОБА_4 на Деївській горі м. Кременчука у лісосмузі викопав два предмети схожих на гранати «Ф-1» без запалів, з корпусу яких висипав порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору, яку в подальшому незаконно зберігав за місцем мешкання не маючи на те передбаченого законом дозволу, без мети збуту. 19.12.2016 року у ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено пластиковий контейнер із порошкоподібною речовиною світло-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 1 від 06.01.2017 року є вибуховою речовиною на основі тротилу, яку останній набув та зберігав не маючи на те передбаченого законом дозволу, без мети збуту.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими речовинами, а саме придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
23.02.2017 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений зобов`язувався визнати свою вину у вчиненні інкримінованого злочину в обсязі підозри в судовому провадженні.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Також угодою передбачено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням, із встановленням випробувального терміну.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, які підтримали укладену угоду та просили її затвердити, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Крюківському районному суд м. Кременчука Полтавської області відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як визначено ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, а також узгодження сторонами угоди звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає, що покарання сторонами угоди із застосуванням ст. 75 КК України визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому на виконання ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 23 лютого 2017 року, укладену між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій надані права процесуального керівника у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не вбачається.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта під час досудового розслідування в сумі 527 грн. 76 коп., за проведення судової експертизи вибухових речовин від 06.01.2017 року .

Речові докази у справі: вибухову речовину на основі тротилу в пакеті експертної служби № 2572009, 13 патронів, штик ніж- знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1