Дата документу Справа № 320/600/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 320/600/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1608/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 203-2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2016 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено покарання, призначене вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 5 лютого 2015 року у вигляді штрафу в розмірі 127000 гривень покаранням у вигляді 2 років 6 місяців 26 днів позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_8 , який вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 5 лютого 2015 року був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213-2 КК України та із застосуванням положень ст. 69 КК України засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 127500 грн. з розстрочкою сплати штрафу на один рік з щомісячними платежами 10625 грн., починаючи з набрання вироком законної сили, було замінено призначене йому покарання у вигляді штрафу покаранням у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 26 днів. Виконання ухвали доручене Мелітопольському ВП ГУНП в Запорізькій області, надано дозвіл не затримання ОСОБА_8 та доставлення до місць відбування покарання після набрання ухвалою законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції вирок суду щодо ОСОБА_8 набрав законної сили. Відповідно до доповідної консультанта суду ОСОБА_9 засуджений ОСОБА_8 протягом встановленого строку покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 5 лютого 2015 року, не виконав, штрафу штраф не сплатив.

У зв`язку з несплатою засудженим ОСОБА_8 штрафу у дохід держави виникла необхідність вирішити питання про заміну призначеного йому покарання у вигляді штрафу на покарання у вигляді позбавлення волі.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що судом неодноразово надавався строк для сплати штрафу, однак ОСОБА_8 , будучи працездатним, ніяких дій до працевлаштування не сприйняв, штраф не сплатив в повному обсязі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апелянт зазначає, що від сплати штрафу не ухиляється, сплатити штраф не зміг з причин, що з ним ще нерозрахувався роботодавець та обіцяв найближчим часом сплатити суму штрафу, у зв`язку з чим як він, так і його захисник заявляли клопотання про відкладення суду на іншу дату у зв`язку із тим, щоб дати засудженому можливість сплатити призначений штраф в повному обсязі. Але суд проігнорував це клопотання, та цього ж дня прийняв рішення про заміну покарання.

До судових засідань апеляційного суду, будучи двічі належним чином повідомленим про час та місце розгляду його апеляційної скарги 17 листопада 2016 року та 25 листопада 2016 року засуджений ОСОБА_8 не з`явився, поважної причини своєї неявки не зазначив.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 та просив її задовольнити. Пояснив, що дійсно ОСОБА_8 в суді першої інстанції заявляв клопотання про відкладення розгляду питання щодо заміни покарання, мотивуючи його тим, що він має отримати розрахунок з роботодавцем та буде мати можливість сплатити штраф. Чи отримав розрахунок по заробітній платі, де він працює, в якому розмірі ця заборгованість і чи сплатив навіть частину штрафу на цей час засуджений, захиснику не відомо.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , оскільки ані з часу набрання вироком законної сили, ані з часу прийняття рішення про заміну покарання засуджений жодних заходів щодо сплати штрафу не сприйняв.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , прокурора, перевіривши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляційній скарзі в межах, визначених ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 5 лютого 2015 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213-2 КК України та із застосуванням положень ст. 69 КК України він був засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 127500 грн. з конфіскацією 10 гральних автоматів з розстрочкою сплати штрафу на один рік з щомісячними платежами 10625 грн., починаючи з набрання вироком законної сили (а.с. 58-59).

Копію вироку ОСОБА_8 було вручено того ж дня - 5 лютого 2015 року, крім того ОСОБА_8 , згідно наявної в матеріалах провадження розписки, було повідомлено про наслідки невиконання покарання у вигляді штрафу (а.с. 60, 61).

Засудженим та іншими учасниками провадження вирок оскаржений не був та відповідно він набрав законної сили 10 березня 2015 року, того ж дня на адресу засудженого було надіслано повідомлення про набрання вироком законної сили та вимогу на протязі місяця надати суду документ на підтвердження сплати штрафу (а.с. 68).

Разом з тим, згідно довідки консультанта суду від 23 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_8 протягом встановлено строку документ, що підтверджує сплату штрафу до канцелярії суду не надав (а.с. 71).

Розгляд провадження в порядку виконання вироку було призначеного на 7 травня 2015 року та 21 травня 2015 року, про що засудженого було повідомлено у порядку, передбаченому законом (а.с. 73, 74, 78).

У зв`язку з неявкою засудженого до судового засідання 21 травня 2015 року було вирішено питання щодо застосування відносно нього примусового приводу (а.с. 81), через невиконання якого у зв`язку із відсутністю ОСОБА_8 за місцем проживання ухвалою суду від 17 липня 2015 року його було оголошено у розшук.

Згідно наявного в матеріалах провадження листа начальника Мелітопольського управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області за період з 05.02.2015 року по 12.08.2016 року кошти від ОСОБА_8 на сплату штрафу не надходили.

Приймаючи наведене до уваги, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що основне покарання у виді штрафу, призначене ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 26 КВК України з урахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 53 КК України належить замінити покаранням у вигляді позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги засудженого, на думку колегії суддів апеляційного суду, вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_8 зазначає, що суд мав відкласти розгляд питання про заміну покарання за його клопотанням про надання часу для сплати штрафу, разом з тим як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі засуджений не зазначає, на який конкретно час суд мав відкласти розгляд цього клопотання, де так ким він працює або працював, в якому розмірі існує заборгованість по його заробітній пласті.

Натомість досліджені матеріали провадження свідчать проте, що тривалий час ніяких дієвих заходів, направлених на виконання покарання, непов`язаного із позбавленням волі, засуджений не приймав, жодних доказів на підтвердження того, що він проявляв ініціативу працевлаштуватись, будучи працездатною особо, як суду першої інстанції так і апеляційному суду він не надав.

З огляду на зазначене судова колегія приходить до висновку, що клопотання про відкладення розгляду питання про заміну покарання засудженим в суді першої інстанції було заявлено лише з метою подальшого ухилення від покарання за вчинений злочин.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 , щодо заміни призначеного покарання вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2016 року, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4