В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2016 Справа №607/13595/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 19 жовтня 2016 року відносно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повою середньою освітою, розлученого, проживаючого АДРЕСА_1 , телефоніст відділення управління 4 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 , солдат, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, о 18 годині 30 хвилин 16 червня 2016 року в умовах особливого періоду самовільно, не маючи на те дозволу відповідного командира (начальника) залишив місце служби - розташування військової частини пп НОМЕР_1 , що розташована за адресою АДРЕСА_2 , до 17 години 30 хвилин 02 листопада 2016 року (часу повернення на військову службу до розташування військової частини) службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення раніше до військової частини за наявності можливості для цього.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.
По суті кримінального провадження пояснив, що він був призваний на військову службу до Збройних Сил України о 18 годині 30 хвилин 16 червня 2016 року самовільно, не маючи на те дозволу відповідного командира (начальника) залишив місце служби - розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до 17 години 30 хвилин 02 листопада 2016 року. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проходження служби, і вважає обрати йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з призначенням мінімального строку покарання, передбаченого диспозицією статті обвинувачення.
При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, той факт, що обвинувачений проходив службу в зоні проведення АТО, має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст. 75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, його слід зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року) та призначити йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді 3 (трьох) років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддяОСОБА_1