ПОСТАНОВА
судового засідання
10.03.2017 року м.Львів

Колегія суддів Франківського районного суду м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6
ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

громадських захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

за участю обвинувачених: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , підсудних про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
Франківським районним судом м.Львова відповідно до норм КПК 1960 р. здійснюється провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_14 за ч.4 ст.19, ч.2 ст. 17 п.п «а», «е», «и», «і» ст. 93 КК України ( ред. 1960 року), ч.4 ст. 19, ч.2 ст. 17 п.п. «а», «з», «и», «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 року), ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, п.п. 6,5, 1,9, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 п.п. 6,5, 1, 8, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 за ч.4 ст.19, ч.2 ст. 17 п.п «а», «е», «и», «і» ст. 93 КК України ( ред. 1960 року), ч.4 ст. 19, ч.2 ст. 17 п.п. «а», «з», «и», «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 року), ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, п.п. 6,5, 1,9, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 п.п. 6,5, 1, 8, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 за ч.2 ст. 17, п.п. «а», «е», «и», «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 року), ч.4 ст. 19, ч.2 ст. 17 п.п. «а», «з», «и», «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 року), ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9,11,12,13, ч.2 ст. 1 КК України, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28 п.п. 6,5, 1, 8, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 17, п.п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України ( в редакції 1960 року), ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_18 , за ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_19 , за ч.3 ст. 28, п.п. 6,5, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 покликаючись на тривалість розгляду кримінальної справи, відсутність ризиків передбачених нормами КПК України, сімейний стан, та важкий стан здоров`я підсудних та членів їх родин, а також у зв`язку з тим, що максимально визначений строк позбавлення волі за інкриміновані підсудним злочини становить 15 років. Враховуючи вимоги абз.1 ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, який має бути зарахований судом в разі призначення покарання у виді позбавлення волі перевищує 15 років. Оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий підсудними перевищує співвідношення, визначене абз.1 ч.5 ст.72 КК України, просять звільнити підсудних зпід варти у залі суду, та змінити запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає оскільки необхідність у запобіжному заході у виді взяття під варту не відпала, обставини з моменту обрання запобіжного заходу не змінилися, розгляд справи здійснюється новим колегіальним складом суду, на даній стадії судового розгляду лише розпочато судове слідство, підсудні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, перебуваючи на волі, можуть ухилятися від судового слідства та перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на інших учасників кримінального провадження потерпілих та свідків.

Таким чином, суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів в конкретних обставинах місця і часу їх вчинення, стійкість зв`язків співвиконавців злочинів, оцінює суворість покарання, що загрожує особам у разі доведення та визнання їх винними, з урахуванням ст.12 КК України. Також суд враховує суспільний резонанс та публічний інтерес справи, розмір шкоди, завданої злочинами.

Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, з метою запобігти спробам ухилитись від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування чи зміну запобіжного заходу враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до ст.165 КПК України запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або у раніше обраному запобіжному заході.

При вирішенні заявлених клопотань суд враховує і правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України", згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що на думку суду має місце у даній справі.
Суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Колегія суддів враховує факт перебування підсудних під вартою понад 10 років, проте у даному складі суду розпочато новий розгляд справи, яка у зв`язку із своєю складністю та об`ємом, потребує детального дослідження, відтак і тривалого розгляду.
Враховуючи наведене, особи підсудних, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до висновку про безпідставність та передчасність заявлених клопотань, оскільки на даній стадії судового розгляду лише розпочато судове слідство новим колегіальним складом суду, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підсудних.
Крім того, підсудними та їх захисниками не надано суду належних доказів та гарантій щодо виконання підсудними обов`язків, покладених на них у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Колегія суддів приходить до висновку про можливість визначення строку тримання підсудних під вартою.
Керуючись ст.ст.148-151, 155,165,165-1, 274 КПК України /в редакції 1960 року/, розділу ХІ "Перехідних положень" КПК України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 - відмовити за безпідставністю.
Визначити підсудньому ОСОБА_15 термін тримання під вартою строком на 30 днів до 07 квітня 2017 року.

Визначити підсудньому ОСОБА_16 термін тримання під вартою строком на 30 днів до 07 квітня 2017 року.

Визначити підсудньому ОСОБА_19 термін тримання під вартою строком на 30 днів до 07 квітня 2017 року.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3