АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/660/17 Справа № 179/1040/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Марївка Магдалинівського району, Дніпропетровської області, українку, освіта неповна середня, ученицю 8 класу Мар`ївської, загальноосвітньої школи, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу по АДРЕСА_2 ,
засуджено :

-за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1рік.
Відповідно до положень ст. 104 КК України зобов`язано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання і навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнуто із ОСОБА_9 судові витрати в розмірі 527 грн 76 коп за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави.
Вироком суду неповнолітню ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за те, що вона, близько 14 години 30 хвилин, 28 вересня 2016 року, перебуваючи в кабінеті фізики в приміщенні загальноосвітньої школи Магдалинівської районної ради Дніпропетровської області, яка розташована по вул. Адміністративна, 10 в с. Мар`ївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, звідки, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну ОСОБА_10 пару жіночого взуття чорного кольору та розпорядилася ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 295 гривень.

Повторно, близько 12 години 30 вересня 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи в кабінеті фізики загальноосвітньої школи по вищевказаній адресі,маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну ОСОБА_11 пару жіночого взуття, чим заподіяла потерпілій матеріальний збиток на суму 516 гривень 66 коп.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду, в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом Закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до положень ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік. На підставі п.п.11,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

Обґрунтовує свої доводи тим, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку при посиланні на ст. 76 КК України застосував положення закону України про кримінальну відповідальність, яке перешкодило йому ухвалити законне судове рішення, що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому у відповідності до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.
Що стосується доводів прокурора про необхідність зміни вироку суду через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.
При призначенні покарання ОСОБА_8 районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та прийшов до висновку, що можливо застосувати до обвинуваченої ст. 75 КК України, оскільки її виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.
В силу ст. 76 КК України суд першої інстанції поклав на обвинувачену ряд обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку.
Але суд першої інстанції при винесенні вироку не врахував, що в діюче законодавство в частині застосування ст. 75,76 КК України внесені відповідні зміни, на що обґрунтовано посилається прокурор в своїй апеляції. Районний же суд у вироку послався на закон в редакції до 2016 року, що не можна вважати законним.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Тому на переконання колегії суддів, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання зміні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеногопокарання, змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_8 остаточно засудженою до покарання, - у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ст.ст. 75, 104 КК України, вважати ОСОБА_8 звільненою від відбування покарання з випробуванням, з випробувальним терміном 1 рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду: