АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4316/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої продовжено екстрадиційний арешт, ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Саратов Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, розлученого, який тимчасово не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки тільки застосування щодо нього екстрадиційного арешту до фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є достатнім для попередження можливих спроб останнього переховуватися від правоохоронних органів України з метою уникнути передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту. Зокрема, апелянт вказує, що клопотання прокурора не містить обґрунтування ризиків, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання не зменшились, а також відсутні відомості про продовження строку екстрадиційної перевірки, який закінчився 29 червня 2016 року.
Крім того, захисник вказує, що на даний час відсутні підстави для видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 до Російської Федерації, оскільки останній хворіє на тяжкі захворювання і його видача (екстрадиція) лише погіршить стан здоров`я ОСОБА_8 , а також у зв`язку із оскарженням в адміністративному порядку рішення Державної міграційної служби України про відмову у визнанні його особою, яка потребує додаткового захисту.
На думку апелянта, існують достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він хворіє на низку тяжких захворювань, є інвалідом ІІ групи, має міцні соціальні зв`язки і утриманців на території України, має орендоване житло в місті Києві для забезпечення виконання покладених на нього судом обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчої частини слідчого управління Управління МВС Російської Федерації у місті Саратові Саратовської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах).
03 квітня 2013 року слідчим відділу розслідування на території, яка обслуговується відділом поліції № 2 у складі Управління МВС Російської Федерації у місті Саратові СУ Управління МВС Російської Федерації у місті Саратові ОСОБА_10 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Постановою Кіровського районного суду міста Саратова Російської Федерації від 30 жовтня 2013 року обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою строком на 2 місяці.
11 листопада 2013 року ОСОБА_8 було оголошено у міжнародний розшук.
Постановою Кіровського районного суду міста Саратова Російської Федерації від 20 серпня 2015 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 визначено вираховувати з моменту його фактичного затримання на території Російської Федерації або з дати фактичного перетинання ним кордону Російської Федерації у випадку екстрадиції.
28 лютого 2016 року уповноваженим працівником окремого пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2016 року, у відповідності до ст. 583 КПК України, щодо ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі Київської області.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації на строк не більше 12 місяців.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.
Екстрадиційна перевірка прокуратурою Київської області була завершена і матеріали 25 травня 2016 року були передані в Генеральну прокуратуру України для прийняття рішення в порядку ст. 590 КПК України.
Постановою заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 в Російську Федерацію для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року скаргу ОСОБА_8 на постанову заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року скасовано вказану ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року і постанову заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.
18 листопада 2016 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 та продовження застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року клопотання заступника прокурора Київської області було задоволено, тобто визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням щодо нього екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.

Визнаючи наявність підстав для подальшого триманняОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням щодо нього екстрадиційного арешту, слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки він розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності не сплили і обставини, що виключають видачу особи стороні, яка надала запит, не змінилися, тобто такі обставини відсутні.
Виходячи з того, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який є громадянином Російської Федерації та на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.

Таким чином, доводи захисника про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4