Справа №489/3002/17 13.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: секретаря ОСОБА_4
розглянув матеріали судового та кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2017 р., якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника. Скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у клопотанні начальнику відділення СВ Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/349 /17 слідчий суддя
категорія: оскарження ОСОБА_9
запобіжного заходу доповідач апеляційного суду
ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Узагальнені доводи захисника.
Вважає запобіжний захід у вигляді взяття під варту, обраний відносно ОСОБА_6 , занадто суворим.
Зазначає, що затримання ОСОБА_6 є незаконним та суперечить приписам ст. 208 КПК України. При цьому вважає, що всі слідчі та процесуальні дії, які проводились з підозрюваним та всі докази, які були зібрані в наслідок таких дій є недопустимими.
Звертає увагу на ту обставину, що органом досудового слідства було грубо порушено право на захист (ст.20КПК України), так як в протоколі затримання не було зазначено та не було пояснено затриманому ОСОБА_6 за підозрою у якому конкретно злочині його затримують.
Вказує, що відсутні факти порушення підозрюваним у минулому запобіжних заходів або ухилення від виконання процесуальних обов`язків судом.
Наголошує що ОСОБА_6 не вчиняв злочину. Твердить, що свідок ОСОБА_10 обмовляє його.
Вказує, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, веде підприємницьку діяльність, має батька інваліда, добре характеризується викладачами технікуму, де останній навчається.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в період з 13.04.2017 року по 21.05.2017р. переслідуючи мету незаконного збагачення, разом з невстановленими особами, з метою заволодіння коштами громадян, ходив по домівкам громадян похилого віку та вводячи їх в оману пропонував їм купувати нову газову плиту зі знижкою. Але надавав на підпис потерпілим договір, предметом якого була не газова плита, а реле від перепадів напруги (реальна ринкова вартість якого було в 8-10 разів меншою від вартості, визначеній у договорі). Після підписання договору ОСОБА_6 та його спільники передавали потерпілим реле напруги, кажучи, що це подарунок за придбання ними газової плити, приховуючи від них інформацію що насправді дане реле і є предметом договору. Після чого обмануті потерпілі передавали грошові кошти нібито за придбану газову плиту за умови доставки на наступний день.
Здобуті злочинним шляхом кошти віддавалися безпосередньо ОСОБА_6 , після чого заволодівши відповідною грошовою сумою, останній разом з невстановленими особами з місця скоєння кримінального правопорушення зникали, розпорядившись ними на власний розсуд та не поставляючи ніякої газової плити жодному з потерпілих.
05.07.2017р. ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України було затримано.
07.07.2017р. начальник відділення СВ Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя визнав доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Окрім того, зазначив, що ризик впливу на свідків та потерпілих свого підтвердження не знайшов, оскільки не підтверджений жодними дослідженими судом доказами.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що надані прокурором докази, досліджені в ході судового розгляду, доводять наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в якому його підозрюють.
Окрім того, слідчий суддя, посилаючись на ч.3 ст. 183 КПК України визначив розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 33 680 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, зокрема, протоколи допитів потерпілих, свідка, протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , протоколами впізнання потерпілими ОСОБА_6 за фотознімками, товарний чек на придбання реле напруги, протокол обшуку у домоволодінні ОСОБА_6 , на даний час доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність ОСОБА_6 до вищевказаного злочину.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
З огляду на зазначене, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не дивлячись на те, що він підозрюється у вказаному злочині, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до 3 років.
Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний не має постійного місця проживання в м. Миколаєві, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності з урахуванням висунутої підозри використовував для вчинення шахрайських дій.
Також, як свідчать матеріали кримінального провадження, свідок ОСОБА_10 в своїх показаннях зазначив, що ОСОБА_6 йому повідомив про те, що планує виїзд з м. Миколаєва.
Вищезазначене вказує на те, що дійсно існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування.
Крім того, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 договори в кількості 84 шт. та аркуш паперу з алгоритмом дій вказують на наявність в нього навичок щодо вчинення аналогічних шахрайських дій.
Свідок ОСОБА_10 також в своїх показаннях вказав, що підозрюваний йому сказав про те, що він має намір і надалі вчиняти шахрайські дії.
Окрім того, як видно з матеріалів справи під час вищевказаного обшуку знайдене реле напруги, що свідчить про готування ОСОБА_6 до нового злочину. Зазначене вказує на те, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність і надалі вчиняти злочини з метою отримання засобів для існування.
Наведені дані відносно особи підозрюваного ОСОБА_6 свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності підстав та ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 затримано з порушенням вимог ст. 208 КПК України, а також на те, що порушено його право на захист не є слушним з наступних підстав.
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 від 05.07.2017р., що міститься в матеріалах кримінального провадження, останнього затримано відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Затриманому ОСОБА_6 згідно ч.4 вказаної статті повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також згідно п.3 ч.3 ст. 42 КПК України роз`яснено, що він має право на першу вимогу мати захисника.
Також, відповідно до повідомлення про підозру від 07 липня 2017 року, старший слідчий СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Є необґрунтованими твердження захисника про те, що процесуальні дії, які проводились за участю підозрюваного ОСОБА_6 є недопустимими.
Так, за критеріями достовірності та достатності докази перевіряються та оцінюються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
З урахуванням характеру і обставин вчинення злочину, необхідності забезпечення суспільного інтересу, з метою об`єктивності досудового розслідування, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також наявність підозри у вчиненні ним іншого правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також скоїти інші злочини, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, підозрюваного ОСОБА_6 при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.
Слідчим суддею також, належним чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначено розмір застави та зазначено, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2017 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: