Дата документу Справа № 320/7263/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/7263/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/580/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 02 березня2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мшорино, Знаменського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, вирок відносно якого не оскаржується.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

Встановлені вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 обставини:
12.09.2014р., приблизно о 08 годині 40 хвилин, перебуваючи у Мелітопольському чоловічому монастирі Святого Савви Освященого по вул. Воровського 45 в м. Мелітополі, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з лавочки жіночу шкіряну сумку, чорного кольору, вартістю 300 грн., в якій знаходились гроші в сумі 300 грн., два срібних ланцюжка, вартістю 100 грн. кожний, на суму 200 грн., срібне кільце, вартістю 100 грн., дві карти пам`яті, об`ємом 16 Гб, вартістю 150 грн. кожна, на суму 300 грн. та мобільний телефон «Нокиа Х-2-02» у корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартістю 400 грн., у якому знаходилась сим-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 грн. та сим-картка мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 грн., що належали потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальний збиток на суму 1 730 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
07.12.2014, приблизно в 22 години, знаходячись у кв. АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 з метою вчинити корисливий злочин на території міста Мелітополя.
07 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині, знаходячись поблизу металевого гаражу, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 повинен був з використанням металевого лому зламати навісний замок на гаражі, оглянути гараж та вирішити яке майно можливо викрасти, в той час як ОСОБА_6 , згідно з його злочинною роллю у вчиненні злочину, повинен знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 в разі наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності.
Відразу після цього, 07 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 реалізуючи свою злочинну роль у вчиненому злочині, з використанням металевого лому, зламав навісний замок на в`їзних воротах вищевказаного гаражу, який є іншим сховищем та увійшов у середину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 побачивши у гаражі транспортний засіб автомобіль «ВАЗ-2107», в кузові бежевого кольору, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 15000 гривень, який належить ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_6 незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом. Продовжуючи спільні злочинні дії, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, ОСОБА_7 завів двигун та керуючи вказаним автомобілем, разом із ОСОБА_6 зникли з місця події, тим самим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-2107», в кузові бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 15000 гривень, який належить ОСОБА_11 .
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше сховище, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 289 КК України.
07.12.2014р., приблизно в 22 години, знаходячись у кв. АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 з метою вчинити корисливий злочин на території міста Мелітополя.
12.11.2014р., приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , який за допомогою металевої труби зламав замок на воротах гаражу, який є іншим сховищем, розташований біля будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали пневматичний газобалонний пістолет калібру 4,5 мм. «А-101М», заводський № НОМЕР_5 , чорного кольору, вартістю 500 грн.; 100 штук трикотажних футболок з коротким рукавом, білого кольору, 48 розміру, вартістю 90 грн. за штуку на суму 9000 грн.; 50 штук трикотажних футболок з коротким рукавом, чорного кольору, 48 розміру, вартістю 90 грн. за штуку на суму 4500 грн.; 50 штук трикотажних футболок з коротким рукавом, синього кольору, 48 розміру, вартістю 90 грн. за штуку на суму 4500 грн.; 40 штук чоловічих трикотажних шортів, чорного кольору, 50 розміру, вартістю 160 грн. за одні на суму 6400 грн.; 30 штук трикотажних футболок чорного кольору, з довгим рукавом, 48 розміру, вартістю 200 грн. за одну на суму 6000 грн.; 35 штук спортивних кофт, синього кольору, 48 розміру, вартістю 190 грн. за одну на суму 6650 грн., що належали потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинили матеріального збитку на суму 37 550 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
17.11.2014р., приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних мотивів за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , який за допомогою викрутки зламав замок на багажнику автомобіля «ЗАЗ-1102» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 в кузові білого кольору, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_7 , звідки таємно викрали дитячий велосипед «Мак Квін» з рамою красного кольору, вартістю 500 грн., пластмасову коробку з автомобільними ключами, вартістю 300 грн., авто магнітолу «Shutle», у корпусі чорного кольору, вартістю 500 грн. та акумуляторну батарею, імпортного виробництва, вартістю 350 грн., що належали потерпілій ОСОБА_13 , чим спричинили матеріального збитку на суму 1650 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
20.11.2014, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних мотивів за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , який за допомогою викрутки зламав замок на водійської двері та багажнику автомобіля «АЗЛК-21412», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 в кузові коричневого кольору, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_8 , звідки таємно викрали акумуляторну батарею «Omeqa», в корпусі білого кольору, ємкістю 55 а/ч, вартістю 200 грн., мобільний телефон «Samsunq GT-E2152», в корпусі чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_8 , IMEI 2 НОМЕР_9 , вартістю 700 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Діджус», № НОМЕР_10 , вартістю 25 грн., на рахунку знаходилося 40 грн., сім-карта мобільного оператора «Білайн», № НОМЕР_11 , вартістю 25 грн., на рахунку грошових коштів не знаходилося; фотоапарат «Codak M1033», в корпусі сріблястого кольору, вартістю 1330 грн., з картою пам`яті на 1 Гб, вартістю 83 грн.; набір автомобільних ключів в полімерній коробці, чорного кольору, вартістю 600 грн., автомобільний компресор «СityUP professional Tornado AC-581», вартістю 285 грн., вакуумний насос, вартістю 1700 грн. і капілярні ножиці, з полімерними ручками помаранчевого кольору, вартістю 40 грн., паяльну станцію з кисневим балоном синього кольору і балоном з пропаном червоного кольору, вартістю 1500 грн. та спортивну сумка чорного кольору, вартістю 10 грн., що належали потерпілому ОСОБА_14 , чим спричинили матеріального збитку на суму 6538 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
01.12.2014р., приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисних мотивів за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , який за допомогою металевої труби зламав навісний та гвинтовий замок на воротах гаражу, який є іншим сховищем, розташований у дворі будинку АДРЕСА_9 , звідки таємно викрали дві полімерних пляшки ємкістю по 5 л. кожна з соняшниковою олією, вартістю 90 грн. за одну пляшку на суму 180 грн.; 10 пляшок коньяку «Оріадна», ємкістю 0,5 л. кожна, вартістю 50 грн. за одну пляшку на суму 500 грн.; електрозварювальний апарат, кустарного виробництва, вартістю 4500 грн.; електричний наждачний верстат, кустарного виробництва, вартістю 200 грн.; електричну вафельницю, імпортного виробництва, вартістю 1 500 грн.; електричний тостер, імпортного виробництва, вартістю 1 500 грн.; електричну соковижималку «Phillips», вартістю 1500 грн.; металеві слюсарні лещата, вартістю 400 грн.; чотириколісну металеву коляска з нержавіючої сталі, вартістю 200 грн.; чотириколісну металеву коляска з рамок коричневого кольору, вартістю 200 грн., що належали потерпілій ОСОБА_15 , чим спричинили матеріального збитку на суму 10680 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище, що кваліфікується як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року:
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі строком 2 роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі строком 3 роки;
за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, в виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 років 6 місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.
Початок відбування ОСОБА_6 покарання постановлено рахувати з 09.12.2014 року.
Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання, призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 09.12.2014 по 12.09.2016 з розрахунку, відповідно до ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертизи №11/15 від 30.01.2015 року в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 40 (сорок) коп. та на проведення експертизи №7 від 19.01.2015 в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 40 (сорок) коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, посилається на суворість призначеного покарання, просить, врахувавши у нього наявність тяжкого захворювання, призначити більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги,вислухавши позицію прокурора, який висловив заперечення доводам та вимогам сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні зроблений на досліджених, наведених та оцінених у вироку доказах.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289КК України.

Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин не оспорюються, отже перевірці апеляційним судом не підлягають.
Стосовно вимог апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання, судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання були дотримані.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття у вчиненому, наявність тяжкого захворювання, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки.

Отже, місцевий суд при призначенні ОСОБА_6 покарання, врахував і обставину, заявлену в апеляційній скарзі.

Одночасно суд першої інстанції прийняв до уваги тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, серед яких є злочини віднесені до категорії тяжких, відомості стосовно особистості ОСОБА_6 , а саме: наявність у останнього судимостей, не працевлаштованність, відсутність міцних соціальних зв`язків.
Суд першої інстанції вважав ефективним призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією даної частини статті та без призначення додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна.
Наявність обставин щодо незнятих та непогашених судимостей у сукупності із скоєнням даних злочинів, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінкиОСОБА_6 , а також беручи до уваги вище наведені відомості щодо особистості обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається - давало суду підстави для призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням положень ст. 70 КК України.
Обставини, на які посилається апелянт, як на підстави для зміни вироку суду і зменшення розміру покарання, вже були належним чином враховані судом під час його призначення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначенеОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному, а тому, вимоги, викладені в апеляції обвинуваченого задоволенню не підлягають.
Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість, про що фактично зазначається в апеляційній скарзі, не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції обвинуваченого.

З урахуванням відомостей протоколу затримання 09.12.2014 року ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 108) порушень при обчисленні початку строку відбуття обвинуваченим покарання не вбачається.

Судова колегія, на підставі положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII та вимог ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне дозарахувати у строк відбуття призначеного обвинуваченому районним судом покарання строк попереднього ув`язнення останнього у даному кримінальному провадженні у період з 12.09.2016 року по 02.03.2017 року включно (дня набрання вироком районного суду законної сили), з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.2 ст. 532 КПК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджених за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття призначеного вироком покарання термін його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 12.09.2016 року по 02.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, що утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4