Номер провадження: 11-сс/785/943/17
Номер справи місцевого суду: 522/9470/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0000395 від 22.03.2017 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 112000 (сто дванадцять тисяч гривень) гривень, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єреміївка, Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді т.в.о. начальника відділу екологічного контролю рослинного світу і природно-заповідного фонду Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, до взяття під варту проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного по кримінальному провадженню №0000395 від 22.03.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.368 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000395 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Встановлено, що наказом виконувача обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря № 28-0 від 22.01.2016, ОСОБА_8 переведено на посаду начальника відділу екологічного контролю рослинного та тваринного світу і природно-заповідного фонду Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря.

У подальшому, 04.05.2016 року, наказом виконувача обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Північно Західного регіону Чорного моря № 182-0 від 04.05.2016, ОСОБА_8 присвоєно 6 ранг, категорії «В» державного службовця.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово посади в органах державної влади, а тому ОСОБА_8 є службовою особою.

Відповідно до примітки ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище є керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, а тому ОСОБА_8 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Крім того, згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. Також, ОСОБА_8 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

Положенням про «Відділ екологічного контролю рослинного та тваринного світу, і природно-заповідного фонду», узгодженим начальником відділу ОСОБА_8 , визначено, що посадові особи відділу під час виконання покладених на них завдань мають право: проводити перевірки з питань, що належать до повноважень відділу, складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом; вилучати в установленому порядку в осіб знаряддя добування об`єктів тваринного світу, транспортні засоби, обладнання та предмети, що є знаряддям добування об`єктів тваринного світу, незаконно добуту продукцію та інше.

Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_8 , яку затверджено виконувачем обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Північно Західного регіону Чорного моря, останній здійснює загальне керівництво роботою відділу, координує роботу державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря; здійснює державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства та інше.

На початку квітня 2017 року, точну дату у ході досудового розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_10 вирішив зайнятися промисловим виловом водних живих біоресурсів, а саме: креветки на водоймах Малого Аджалицького (Григорівського) лиману в Лиманському та інших районах Одеської області, а також в акваторії Чорного моря.

Враховуючи, що для здійснення промислового вилову водних живих ресурсів необхідні відповідні дозволи, оформлення яких займає тривалий час, ОСОБА_10 вирішив розпочати вилов вищезазначених біоресурсів (креветки) без дозвільних на те документів, а у подальшому отримати відповідні дозвільні документи.

Так, 27 квітня 2017 року, близько 06.00 ранку, співробітниками Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час проведення природоохоронних заходів державного нагляду (контролю) у Одеській області на території Малого Аджалицького лиману виявлено факт здійснення ОСОБА_10 вилову водних живих біоресурсів (креветки) в акваторії Чорного моря з порушенням чинного законодавства.
Під час розмови щодо виявлених порушень та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_10 , у начальника відділу екологічного контролю рослинного та тваринного світу і природно-заповідного фонду Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди за не конфіскацію знарядь і засобів лову, а також невжиття в майбутньому відносно ОСОБА_10 передбачених законом заходів, зокрема адміністративного впливу, за здійснення незаконного вилову водних живих біоресурсів в акваторії водойм Одеської області. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою створення умов для вчинення корисливого злочину, спрямованих на готування до отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_10 , що обов`язковою умовою здійснення у подальшому ловлі водних біоресурсів на території Одеської області та акваторії Чорного моря без відповідних документів, є передача йому ( ОСОБА_8 ) щотижнево неправомірної вигоди, незалежно від обсягу виловлених водних живих ресурсів, у вигляді грошових коштів у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятисот) гривень.
Після цього, ОСОБА_10 вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_8 , оскільки усвідомлював, що без передачі останньому неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі, ОСОБА_8 з використанням свого службового становища у подальшому буде вилучати незаконно виловлені біоресурси (креветку), знаряддя та засоби для вилову, а також притягне до адміністративної або буде ініціювати питання про притягнення до кримінальної відповідальності.
У подальшому, 18.05.2017, о 20:38 годин, ОСОБА_10 , виконуючи вимогу ОСОБА_8 , зустрівся з останніми біля автостоянки ТРЦ «Рів`єра», розташованої в с. Фонтанка по вул. Миколаївська дорога, 101, Лиманського району, Одеської області, де під час розмови надав обіцянку останньому щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_8 у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, за не перешкоджання у незаконному промисловому вилову водних живих ресурсів (креветки) на території Одеської області, у тому числі акваторії Чорного моря, без відповідних дозвільних документів та невжиття ОСОБА_8 передбачених законом заходів, зокрема не притягнення до адміністративної відповідальності та не ініціювання питання про притягнення до кримінальної відповідальності, вилучення виловлених водних живих біоресурсів (креветки), знарядь та засобів лову, тощо.
В цей момент, ОСОБА_10 під час розмови повідомив ОСОБА_8 , про намір здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів (креветки) у акваторії Чорного моря, в районі с. Морського Миколаївської області, на що ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисних мотивів, висунув вимогу, щодо надання йому додаткової неправомірної вигоди у розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, за не притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності та не ініціювання питання про притягнення до кримінальної відповідальності, вилучення виловлених водних живих біоресурсів (креветки), знарядь та засобів лову, на що останній погодився та надав обіцянку щодо передачі ОСОБА_8 раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 1 500 гривень, а також додаткової суми неправомірної вигоди у сумі 1 000 гривень, в свою чергу ОСОБА_8 прийняв обіцянку щодо надання йому неправомірної вигоди.
Таким чином, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, та обізнаним у намірах ОСОБА_10 здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів (креветки) на території Одеської області та акваторії Чорного моря без відповідних дозвільних документів, фактично прийняв обіцянку про надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_10 , тим самим висловив згоду та не заперечував про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, при цьому, запевнив ОСОБА_10 , що у разі виконання останнім обіцянки надання йому ( ОСОБА_8 ) неправомірної вигоди у зазначеному розмірі, він та його підлеглі зі свого боку не будуть вживати відносно ОСОБА_10 та осіб, з якими він працює жодних передбачених законом заходів, зокрема адміністративного характеру.

22.03.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395.

08.06.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і того ж дня слідчий звернувся до районного суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник - адвокат ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Адвокат зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять обґрунтованої підозри та доказів щодо існування ризиків, зазначених в клопотанні, а визначена слідчим суддею застава не відповідає майновому стану підозрюваного, а тому є непомірною.

У відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проводиться за відсутністю підозрюваного ОСОБА_8 , який не заявляв клопотання бути присутнім в судовому засіданні апеляційного суду та захисник не заперечував про розгляд апеляційної скарги у відсутність підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; заслухавши слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги адвоката та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним навмисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено позбавлення волі строком до 10 (десяти) років; підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого, зокрема те, що відносно нього на розгляді у Київському районному суді м. Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Зазначене, на думку апеляційного суду, виключає собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Крім того, під час апеляційного розгляду було достовірно встановлено, що на даний час, на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням його за ч.3 ст.368 КК України, за вчинення злочину під час перебування останнього на саме на тій посаді, на якій, за версією органу досудового розслідування, він вчинив злочин, який інкримінується йому по даному кримінальному провадженню, що свідчить про існування зазначених органом досудового розслідування ризиків.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує встановлений положеннями п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір.

На думку апеляційного суду, такий розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно вирішив, що застава в межах розмірів, зазначених в п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, обґрунтовано визначив йому заставу в розмірі 112000 гривень, що становить 70 розмірів пожиточного мінімуму для працездатних осіб.

Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку колегії суддів, не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки стороною захисту будь-яких доказів на підтвердження майнового стану, який би свідчив про непомірність розміру застави, суду надано не було.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

При вирішенні питання щодо законності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів тобто до 07.08.2017 року, та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) гривень, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4