Справа № 446/179/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, уродженця смт. Розділ Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
У судовому засіданні за клопотанням прокурора до обвинувального акта долучені документи, інші матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, відповідно до яких 29 вересня 2016 року ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, згідно ст.383 КК України, звернувся з заявою до Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області з проханням притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих йому осіб, які 26 вересня 2016 року, на дорозі сполученням с. Незнанів - с. Тартак Кам`янка-Бузького району, відкрито викрали у нього сумку в якій знаходилися гроші в сумі 5170 доларів США та 3000 грн.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , свідомо надав завідомо неправдиві показання про вчинення відносно нього розбійного нападу поєднаного з погрозою застосування предмету схожого на ніж, та заволодінні грошовими коштами у розмірі 5170 доларів США, зокрема під час додаткового допиту потерпілого 11.01.2017 року спростував факт заволодіння у нього грошовими коштами, про яке повідомляв 26.09.2016, що начебто мало місце на дорозі сполученням с. Незнанів - с. Тартак Кам`янка-Бузького району Львівської області.
Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 2 роки обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та на підставі ст..76 КК Украни покласти на нього обов`язок, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.
Злочини у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Покарання узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратори ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 обвинувачується у наданні неправдивого повідомлення про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи в тяжкому злочині та у надані завідомо неправдивого показання потерпілого, поєднаного з обвинуваченням у тяжкому злочині, а тому кваліфікацію його дій за ч.2 ст.383 та ч.2 ст.384 КК України вважає вірною, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472-475 КПК України суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду від 25 січня 2017 року про визнання винуватості між прокурором Камянка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.383 та ч.2 ст.384 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 січня 2017 року покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

Оригінал вироку.