Справа №583/1336/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/1050/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/1336/16-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах:

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_10 менш суворе покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, оскільки врахувавши обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані, що його характеризують, суд першої інстанції не взяв до уваги його хворобу і того, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин;

- підозрюваний ОСОБА_13 зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що він тяжко хворіє і, що це є пом`якшуючою обставиною. Крім того, зазначає, що суд залишив поза увагою його звернення про застосування до нього ч.2 ст.84 КК України.

За вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 17.10.2016 ОСОБА_10 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Світловодського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2015 у виді позбавлення волі на строк один місяць та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років один місяць без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_10 було зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 05.03.2016 по 17.10.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком суду ухвалено стягнути з ОСОБА_10 в доход держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 10350,42 грн., а також на користь:

- ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 28110 грн. та 5000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 76800 грн.;

- ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 30000 грн.;

- ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 34120 грн.;

- ОСОБА_18 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33300 грн.;

- ОСОБА_19 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40270 грн.;

- ОСОБА_20 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21989,50 грн. та 5000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_21 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 51062,15 грн.

Відповідно до вироку суду 19.10.2015 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_23 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_24 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Охтирка.

07.11.2015 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 21074 н.з. НОМЕР_2 , зареєстрованого за ОСОБА_25 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_15 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Охтирка.

06.12.2015 близько 03-00 години ОСОБА_10 , перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2104 н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованого за ОСОБА_26 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_16 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на автомобілі за межі м. Ромни.

12.12.2015 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 , відімкнув замок водійських дверцят належного ОСОБА_17 автомобіля ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_4 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Охтирка.

23.12.2015 близько 03-00 години ОСОБА_10 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_6 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ЗA3-1102 н.з. НОМЕР_5 , зареєстрованого за ОСОБА_27 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_20 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Ромни.

27.12.2015 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_7 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_6 , зареєстрованого за ОСОБА_28 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_18 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Охтирка.

12.02.2016 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_8 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 21043 н.з. НОМЕР_7 , зареєстрованого за ОСОБА_29 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_30 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому з двору будинку.

12.02.2016 близько 04-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_8 , зареєстрованого за ОСОБА_31 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_32 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому з двору будинку.

15.02.2016 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_9 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля побачив у дворі автомобіль ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_9 , зареєстрованого за ОСОБА_33 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_19 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому з двору будинку.

25.02.2016 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_10 , став намагатися зламати замок у дверях автомобіля ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_10 , зареєстрованого за ОСОБА_34 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_35 , що йому не вдалося. Після цього він підійшов до задньої кришки багажного відділення та, зламавши її замок, проник в середину салону автомобіля, де зламав замок запалення та завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Лебедина.

04.03.2016 близько 03-00 години ОСОБА_22 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_7 , відімкнув замок водійських дверцят автомобіля ЗA3 110027 н.з. НОМЕР_11 , зареєстрованого за ОСОБА_36 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_37 , після чого зламав замок запалення та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля і виїхав на ньому за межі м. Охтирки.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили пом`якшити призначене ОСОБА_10 покарання, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення вироку суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги як захисника ОСОБА_11 , так і обвинуваченого ОСОБА_10 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого не оскаржуються.

Що стосується доводів ОСОБА_10 та його захисника про порушення судом першої інстанції у відношенні обвинуваченого загальних засад призначення покарання та, як наслідок, визначення останньому занадто суворого покарання, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що він щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Обтяжуючою покарання обставиною судом було встановлено рецидив злочинів, за вчинення яких він був засуджений цим вироком (ч.2 ст.289 КК) та попереднім вироком (ч.3 ст.185 КК).

Також судом першої інстанції були взяті до уваги і дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, не працює, при цьому на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Що стосується доводів апеляційних скарг про наявну у ОСОБА_10 тяжку хворобу, яка унеможливлює відбування ним покарання згідно положень ч.2 ст.84 КК України, то на думку колегії суддів вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки, незважаючи на наявність у обвинуваченого певних захворювань, в матеріалах кримінального провадження відсутні відповідні медичні висновки про ступінь тяжкості цих захворювань, перешкоджання даних хвороб реальному відбуванню призначеного судом покарання та неможливість відбування покарання у виді позбавлення волі в передбачених законом установах.

Сама по собі наявність у обвинуваченого певних хвороб при відсутності передбачених законом підстав і умов не впливає істотно в даному конкретному випадку на призначене ОСОБА_10 покарання, а застосування до останнього положень ч.2 ст.84 КК України та вирішення питання звільнення його від відбування покарання за хворобою може бути розглянуто виключно в порядку виконання вироку суду (п.6 ч.1 ст.537 КПК України) після апеляційного розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає, що відсутня така пом`якшуюча покарання обставина як вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки характер цих злочинів не свідчить про наявність об`єктивно сформованих тяжких обставин з боку обвинуваченого, які б значною мірою обумовили їх вчинення.

Таким чином, визначивши ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-67 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Призначене обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, як про це поставлене питання в апеляційних скаргах обвинуваченим та його захисником, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_38 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_39 залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_39 в строк відбування призначеного покарання час попереднього ув`язнення з 18.10.2016 по 27.12.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4