Справа № 362/4129/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/353/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 30.03.2017

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

представника потерпілого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-
засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три ) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 44899, 24 грн. на лікування, 100000 грн. моральної шкоди, а всього 144899 ( сто сорок чотири тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 24 грн..
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 05 червня 2016 року близько 03-20 годин ОСОБА_7 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на ньому по автодорозі Київ - Одеса в напрямку м. Київ на 66 км +500 м в межах смт. Гребінки Васильківського району Київської області, будучи неуважним, невірно оцінивши дорожні умови, не обравши безпечну швидкість руху у вказаній дорожній обстановці , що позбавило його змоги контролювати та безпечно керувати автомобілем, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги , а саме на правий тротуар, де скоїв наїзд на ОСОБА_10 , котрий стояв на зупинці громадського транспорту.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, що відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 255 м/д від 17.08.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
На даний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині стягнення моральної шкоди. Зменшити суму моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 з 100000 до 10000 гривень. Вважає вирок суду незаконним в частині визначення суми моральної шкоди. Зазначає, що суд при визначенні розмірі моральної шкоди в сумі 100000 гривень не дотримався принципу розумності, виваженості та справедливості. На думку апелянта, місцевий суд не врахував, що він хворіє на тяжку форму цукрового діабету, внаслідок чого не має можливості працевлаштуватися, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей та дружину, яка ніде не працює, в зв`язку чим його родина перебуває в скрутному матеріальному становищі.
Вислухавши доповідь, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора та представника потерпілого, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирок суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікації його дій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, учасниками судового розгляду не оспорюється.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про зменшення суми стягнення моральної шкоди.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд у повній мірі врахував характер, обсяг та тривалість душевних страждань потерпілого, отриманих внаслідок протиправних дій обвинуваченого та правильно визначив розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди в сумі 100000 гривень, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.
Доводи апелянта про те, що суд визначаючи розмір моральної шкоди не врахував ті обставини, що він ніде не працює, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей і дружину є безпідставними, оскільки вказані обставини були відомі суду при розгляді кримінального провадження та наведені у вироку.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - без змін.
Головуючий:
Судді: