печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представника власника майна адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на депозитних рахунках ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розміщені у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», що накладені ухвалами слідчих суддів від 30.10.2015.
Обгрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано. Твердження слідчого, що грошові кошти, розміщені на рахунках, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, не підтверджується матеріалами проваджень. Так, власником арештованих грошових коштів є ОСОБА_5 , яким з кожних з перелічених в ухвалах про накладення арешту фізичних осіб було укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якої заявник в день підписання договору позики передав позичальнику відповідну суму коштів. Далі клієнтами укладались депозитні договори на користь третьої особи з ПАТ «ВБР», в якому вигодонабувачем вказували ОСОБА_5 . На депозитному рахунку клієнт розміщував кошти, отримані від ОСОБА_5 за договором позики, укладеним із заявником, а розмір депозиту дорівнював сумі позики, отриманої від заявника за відповідним договором. З моменту пред`явлення першої вимоги до банку ОСОБА_5 є власником грошових коштів, що підтверджується довідкою ПАТ «ВБР» від 21.03.2017. Отже, грошові кошти було накладено на грошові кошти, що є приватною власністю ОСОБА_5 , який наразі не має жодного відношення до кримінального провадження, не має будь-якого процесуального статусу та не брав участі у діях, досліджуваних органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження.
В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримав, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що арешт накладено обґрунтовано, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, тому підстави для арешту майна не відпали.
Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.
Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000931, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2014 за фактом зловживання службовим становищем , що спричинило тяжкі наслідки, шахрайства з фінансовими ресурсами, що завдало великої матеріальної шкоди, службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2015 накладено арешт на грошові кошти на рахунках фізичних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відкритих в ПАТ «ВБР».
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з ухвал слідчого судді про арешт майна, застосовуючи такий захід забезпечення кримінального провадження слідчий суддя виходив з того, що воно відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.
В обгрунтування зазначеного слідчий суддя враховував посилання слідчого на те, що у період з 01.01.2013 по 30.06.2014 службові особи ДП «Донецька залізниця», ДТГО «Львівська залізниця», ДП «Одеська залізниця», ДТГО «Південно-Західна залізниця», ДП «Південна залізниця» і ДП «Придніпровська залізниця» за попередньою змовою зі службовими особами ПАТ «ВБР», в порушення процедури залучення кредитів, визначеної Господарським кодексом України, Законом України «Про здійснення державних закупівель», а також постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 № 809, з метою утворення передумов втрати державних активів, на користь цього банку, на підставі незаконно укладених кредитних договорів, незаконно залучили понад 2,5 млрд. грн., за використання яких протиправно сплатили на користь цього банку державні кошти.
За даними досудового розслідування з метою заволодіння державними коштами, шляхом незаконного кредитування цих державних підприємств, створення штучної уяви ліквідності банку, згідно з вимогами НБУ, службові особи ПАТ «ВБР» для забезпечення виданих кредитів, оформляли на підставних, підконтрольних осіб працівників цього банку, зареєстрованих у м. Донецьку, фіктивні депозитні договори, які начебто надавали в заставу виданих кредитів без відома позичальників.
Крім того, незаконно витрачені вказаними вище державними підприємствами кошти на сплату відсотків, службові особи ПАТ «ВБР» легалізували, розмістивши їх на депозитних рахунках, оформлених на підставних осіб працівників цього банку, зареєстрованих в м. Донецьку, а також його власника ОСОБА_10 .
Підставні особи працівники ПАТ «ВБР», на ім`я яких відкривали депозитні рахунки і розміщували кошти, здобуті злочинним шляхом, не мали джерел доходів, які б відповідали сумам коштів, розміщених на їх депозитних рахунках.
У подальшому ці кошти використовувалися для продовження злочинної діяльності, забезпечення незаконно укладених кредитних договорів із державними установами.
Під час розслідування проведено обшук за місцем знаходження ПАТ «ВБР» у ході якого вилучено відомості про існуючі депозитні договори, укладені з фізичними особами, у тому числі з підставними особами працівниками банку на загальну суму понад 2 млрд. грн.
Депозитні рахунки, відкриті за вказаними договорами, використовувалися для розміщення коштів, отриманих в наслідок злочинної діяльності заволодіння коштами державних підприємств, сплачених внаслідок незаконного залучення ними кредитних коштів банку, а також для подальшої злочинної діяльності забезпечення незаконно виданих кредитів без відома позичальників. Кошти, що зберігаються на рахунках цих осіб були предметом злочинної діяльності і підлягають арешту. Зазначені власники депозитних рахунків не мають доходів, які б відповідали обсягам депозитів.
З урахуванням вказаного вважаю, що в силу принципу змагальності сторін заявником не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, тому клопотання має бути залишене без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1