Справа № 487/5518/16-к
Провадження № 1-кп/487/386/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 року місто Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, має базову середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 11.12.2003 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст.186 КК України, із застосуванням норм ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна. Звільнений 03.12.2007 року на підставі ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.11.2007 року згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на строк 4 місяця 2 дня;
- 01.09.2010 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 21.06.2013 року із Снігурівської ВК Миколаївської області №5 у зв`язку із відбуттям покарання;
- 04.03.2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, із звільнення від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням 3 роки;
- 17.12.2015 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, із застосуванням норм ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, -
ОСОБА_6 скоїв умисний злочин проти власності при наступних обставинах.
Так, 26.08.2016 року близько 16:00 години ОСОБА_6 перебував в супермаркеті «Таврія-В», розташованому за адресою: місто Миколаїв, вулиця Мала Морська, будинок 108/5, де в нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, діючи повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку покупців та охорони супермаркету, таємно викрав майно, належне філії «Миколаївська» ПП «Таврія-Плюс», а саме: крем «Лореаль де ревіталіфт», об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука, вартістю 316 гривень 98 копійок; крем «Гарніер секрет антивіковий», «світло-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 2 штук, вартістю 246 гривень 06 копійок; крем «Гарніер секрет антивіковий», «натурально-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука, вартістю 123 гривень 03 копійок. Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, утримуючи викрадене при собі ОСОБА_6 попрямував до виходу, де був зупинений співробітниками служби безпеки супермаркету, у зв`язку з чим злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив замах на заволодіння майном філії «Миколаївська» ПП «Таврія-Плюс» на загальну суму 689 гривень 07 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що він дійсно 26.08.2016 року близько 16:00 години перебував в супермаркеті «Таврія-В», розташованому за адресою: місто Миколаїв, вулиця Мала Морська, будинок 108/5, де вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна філії «Миколаївська» ПП «Таврія-Плюс» на загальну суму 689 гривень 07 копійок.
Представник потерпілого ПП «Таврия Плюс» у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, що, згідно ст. 325 КПК України, не впливає на можливість з`ясування всіх обставин справи та не є перешкодою судового розгляду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, який неодноразово засуджувався, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем мешкання характеризується негативно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_6 діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та норми ст. 68 КК України, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі не певний строк, яке відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів проти власності, в період перебування на волі будь-яких висновків для себе не зробив та знову вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, що свідчить про відсутність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення та суспільну небезпечність ОСОБА_6 .
Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2015 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено остаточне покарання із застосуванням норм ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Після постановленого вказаного вироку, але до повного відбуття покарання, ОСОБА_6 вчинив новий злочин, винуватість у вчинені якого встановлена даним вироком, у зв`язку з чим остаточне покарання підлягає призначенню за нормами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази: крем «Лореаль де ревіталіфт», об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука; крем «Гарніер секрет антивіковий», «світло-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 2 штук; крем «Гарніер секрет антивіковий», «натурально-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука, передані на зберігання уповноваженому представнику власника - філії «Миколаївська» ПП «Таврія-Плюс», вважати такими, що повернуті за належністю; DVD-диск з записом відеоспостереження за 26.08.2016 року, долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2015 року строк відбуття покарання ОСОБА_6 підлягає обчисленню з моменту приведення вироку до виконання. Відповідно до довідки №184-21102016/48003 від 25.10.2016 року, вказаний вирок приведено до виконання 08.09.2016 року. Після набрання вироком чинності та звернення вироку до виконання, на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2016 року ОСОБА_6 для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003995 від 26.08.2016 року, був етапований до Миколаївського слідчого ізолятору 07.11.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2015 року у вигляді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 08 вересня 2016 року.

Зарахувати до строку відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у період з 07.11.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: крем «Лореаль де ревіталіфт», об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука; крем «Гарніер секрет антивіковий», «світло-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 2 штук; крем «Гарніер секрет антивіковий», «натурально-бежевий» об`ємом 50 мл, у кількості 1 штука, передані на зберігання уповноваженому представнику власника - філії «Миколаївська» ПП «Таврія-Плюс», вважати такими, що повернуті за належністю; DVD-диск з записом відеоспостереження за 26.08.2016 року, долучений до матеріалів кримінального провадження, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_7