Провадження № 1-в/193/104/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
08 червня 2017 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, -
У С Т А Н О В И В:
23 березня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 03 лютого 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Початок строку: 30.01.2016. Кінець строку: 24.11.2017.
З липня 2016 року міру кримінального покарання відбуває у Державній установі «Софіївській виправній колони Дніпропетровської області» (№45). За час відбування покарання характеризується посередньо, встановлені вимоги режиму відбування покарання виконує свідомо, стягнень та заохочень не має. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ним належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Відповідно до ст. 123 КВК України, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.
Відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 127 КВК України участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисної активності не виявляє. До складу ради колективу засуджених не входить.
Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує зв`язки з рідними. Питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України та заохочувальних норм до ст. 101 КВК України не розглядався. За вироком суду позову не має. Вину у скоєному злочині визнає, але належної оцінки скоєному не надає.
Станом на 24.03.2017 відбув 2/3 частини призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просить звільнити його умовно-дострокове звільнення.
Представник адміністрації у судовому засіданні висловив думку про застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" №2 від 26.04.2002 року, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який від виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
З огляду на вищенаведене, враховуючи пояснення учасників судового засідання, та те, що вирішальним фактором є не факт відбуття засудженим певної частини покарання, а його виправлення, а саме, те що він на час звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення не має стягнень, своєю поведінкою довів своє виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення, тому він заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з місць позбавлення волі умовно - достроково на невідбутий термін на 5 місяців 8 днів.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1