Справа № 357/5062/16-к
У Х В А Л А
24 лютого 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 щодо невизнання її потерпілою по кримінальному провадженню № 0000201 від 18.01.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21.02.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , яка у скарзі зазначає, що у провадженні слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000201, відкритого 18.01.2016 року. Таким чином, згідно ст. 55 КПК вона вже є потерпілим, як особа, яка подала заяву про скоєння стосовно нього кримінального злочину проте прокурор ОСОБА_6 проти того, щоб надати скаржнику статус потерпілої, не давав слідчому виконати вимогу КПК та не надав йому можливості ознайомитися з її процесуальними права мата обов`язками, як потерпілого. Відмова процесуального керівника надати їй статус потерпілої складена всупереч вимог ст.110 КПК, а саме ч.5 п.2. Протиправне ненадання заявнику статусу потерпілого унеможливлює будь-які дії щодо збору доказів, в тому числі завданої моральної та іншої шкоди. Тобто, для того, щоб мотивовано стверджувати, що їй завдано шкоди діями службовців банку, які робили протизаконні, протиправні дії, моральної шкоди, потрібно встановити правомірність їх дій, чого на даній стадії досудового слідства не зроблено і не могло бути зроблено. Статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності заподіяння шкоди. Саме тому, у ст.55 законодавець передбачив визнання заявника потерпілим автоматично, без жодних умов. Отже існує хибна протиправна практика не давати прав потерпілому саме на початку справи. Просить слідчого суддю визнати протиправну бездіяльність процесуального керівника Білоцерківської прокуратури ОСОБА_4 щодо не надання мені статусу потерпілого в кримінальному провадженні за №0000201 від 18.01.2016 року та винести ухвалу, котрою зобов`язати процесуального керівника ОСОБА_4 визнати мене, ОСОБА_3 , потерпілою в кримінальному провадженні № 0000201.

Скаржник в суді скаргу підтримав за викладених в ній обставин та просив задовольнити.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження 0000201 від 18.01.2016 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. В матеріалах кримінального провадження мається заява ОСОБА_3 до процесуального керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про визнання її потерпілою по даному кримінальному провадженні.

Дана заява була скерована прокурором ОСОБА_4 слідчому ОСОБА_5 , який 20.02.2017 року виніс постанову про відмову у залученні ОСОБА_3 як потерпілої.

Відповідно до ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Також, як зазначено в узагальненні ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Разом з тим, до компетенції слідчого судді не входить вирішення питання щодо визнання особи потерпілою.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вищезазначених обставин скарга підлягає до задоволення, а постанова слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2017 року про відмову у залученні ОСОБА_3 як потерпілого скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2017 року про відмову у залученні ОСОБА_3 як потерпілого по кримінальному провадженню № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого по кримінальному провадженню № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України.

Копію ухвали направити до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області для виконання та Білоцерківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1