Справа № 646/1525/17
№ провадження 1-кп/646/354/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000314 від 13.02.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, 13.02.2017 точний час не встановлено, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв ніж, який згідно висновку експертизи зброї ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №1911 від 21.02.2017 відноситься до категорії холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений кустарним способом по типу мисливських ножів загального призначення.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги постанови КМУ №576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», та наказ МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощенної зброї, пристроїв відчизнянного виробництва для відстрілу патронів, спорядженних гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії , та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», пішов до торгового центру «Таврія-В» розташованого за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, ЗО з вищезазначеним ножем.

В подальшому, знаходячись в торговому центрі «Таврія -В», розташований за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 30, близько 13:30 ОСОБА_4 зупинили співробітники Національної поліції в ході відпрацювання за викликом від оператора «102». Після чого, в ході огляду, ОСОБА_4 в присутності двох понятіх дістав з від куртки , яка була одягнута на ньому та виклав на стіл вищевказаний ніж.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він дійсно13.02.2017 знаходився в торговому центрі «Таврія В » з ножем, виготовлений кустарним способом по типу мисливських ножів, де і був затриманий співробітниками поліції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Злочин, передбачений ч.2, ст.263 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України є раніше не судимою особою, за місцем мешкання характеризується добре.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчинених злочинів.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №1911 від 21.02.2017 року у сумі 594,00 гривень.

Речовий доказ:

-ніж з дерев`яною ручкою після набрання вироком законної сили - знищити.

-CD-R диск з родовими ознаками: 52*80 min 700 мв «Artex»- після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000314.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1