Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8899/15-к
Провадження № 1-в/490/198/2017
У Х В А Л А
20.07.2017 року

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України про направлення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримує ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей

для відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 квітня 2016 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки

В С Т А Н О В И В:
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 квітня 2016 року ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі строком на три роки.

На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалено про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням за умови, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на його обмеження; при цьому судом встановлений іспитовий строк тривалістю в два роки.

19 травня 2017 року орган виконання покарань - Центральний районний сектор Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України - надіслав до суду подання про направлення його для відбування покарання у місця позбавлення волі, спираючись про те, що він не виконує покладених на нього судом обов`язків та вчиняє адміністративні правопорушення.

Засуджений у суді тієї обставини, що у встановлені йому дні на реєстрацію періодично не з`являвся, не заперечував.

При цьому він пояснював, що в зв`язку з виконанням будівельних робіт не може з`являтись на реєстрацію щонеділі, в зв`язку із чим просив змінити йому графік відвідувань, але таке його звернення було залишене без реагування.

До того ж, два рази він не з`явився на реєстрацію через смерть матері.

Після вислуховування засудженого, а також прокурора, яка проти задоволення клопотання заперечувала, суд дійшов висновку про те, що це подання не підлягає задоволенню за такого.

З вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 квітня 2016 року вбачається, що ним на засудженого були покладені такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Матеріали особової справи свідчать про те, що засуджений про зміну місця свого проживання та роботи постійно повідомляв, за межі України не виїжджав.

Матеріали справи також свідчать, що відповідно до постанови від 25 листопада 2016 року він мав з`являтись до органу виконання покарань кожного понеділка.

При цьому з листка реєстрації вбачається, що протягом періоду з 25 листопада 2016 року до 20 березня 2017 року він належним чином з`являвся на реєстрацію, також з`явився на реєстрацію 3 та 10 травня 2017 року. В той же час протягом періоду з 20 березня по 03 квітня 2017 року /три рази/ та 18 й 24 квітня 2017 року на реєстрацію він не з`явився.

Водночас матеріали справи свідчать, що 18 та 24 квітня 2017 року обвинувачений не міг з`явитись на реєстрацію через необхідність перебування разом з його мамою, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. За такого в ці дні обвинувачений поза розумним сумнівом не мав можливості з`являтись на реєстрацію.

Що ж стосується періоду з 20 березня по 03 квітня 2017 року, то з пояснень обвинуваченого вбачається, що у цей період він не мав можливості з`являтись на реєстрацію в зв`язку із зайнятістю на роботі, доказів протилежного суду не надано.

Оцінюючи цю обставину, суд виходе з мети застосування контролю за поведінкою засудженого шляхом покладення на нього обов`язків щодо періодичної явки, якою є запобігання повторному вчиненню ним злочину проти власності. За такого його неявка з причин зайнятості суспільно-корисною діяльністю цій меті не суперечить, навпаки - свідчить про те, що обвинувачений пристав на діяльність, що виключає необхідність у вчиненні корисливих злочинів. За такого вказана обставина може свідчити про недисциплінованість обвинуваченого, але не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Орган виконання покарань посилається також про факти вчинення обвинуваченим адміністративних правопорушень, зокрема - 05 листопада 2016 року - передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП, а 17 лютого 2017 року - передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Проте, постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 березня 2017 року провадження у справі про скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Отже, в цьому випадку системність вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, яка відповідно до частини 2 статті 76 КК України є підставою для направлення для відбування призначеного покарання, є відсутньою.

Наведене у сукупності свідчить, що передбачені частиною 2 статті 78 КК України підстави для її направлення для відбування покарання є відсутніми.

Керуючись п. 8 частини 1 статті 537, ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В
У задоволенні клопотання про направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 квітня 2016 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

20.07.2017