Справа №136/1786/15-к
Провадження №1-кп/127/1441/16
25 листопада 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
запасного судді: ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9 ,
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає.
Представник потерпілого ОСОБА_7 просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, про що захисник надала суду письмове клопотання, мотивуючи зазначене тим, що вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.07.2015 року через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України. Разом з тим, прокурором всіх недоліків обвинувального акту, вказаних в ухвалі суду, не усунуто та повторно направлено до суду вищезазначений обвинувальний акт. При цьому сторона захисту зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору, оскільки ст. 291 КПК України не передбачено зазначення у обвинувальному акті національності обвинуваченого, сімейного стану, трудової приналежності, освіти, судимості. Також не вказано реквізити юридичної особи, яка зазначена в обвинувальному акті потерпілою особою. Обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки має суперечності фактичних обставин, викладених в ньому, не зазначено правильну кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на частину статті кримінального закону та обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 . З обвинувального акту та реєстру матеріалів не можливо зробити висновок хто є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Крім того, обвинувальний акт не містить відомостей, передбачених п.4 ч.1 ст.291 КПК України та дати його затвердження.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 цього Кодексу. Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як вбачається в обвинувальному акті викладений лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 й правова кваліфікація кримінальних правопорушень, в яких підозрюється останній.
Враховуючи те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є безпідставними.
Також, як вбачається з обвинувального акту дії ОСОБА_8 , крім ч.4 ст.190 КК України кваліфіковані ще й за ч. 4 ст. 358 КК України, як «використання завідомо підробленого офіційного документа».
При цьому, суд звертає увагу, що поняття правової кваліфікації кримінального правопорушення, визнано Законом як посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення є вільним трактуванням прокурором диспозиції ч. 4 ст. 358 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, прокурором не надано в повній мірі правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Також, згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
З обвинувального акту слідує, що ОСОБА_8 завдав ПСП «Авангард» майнової шкоди на суму 13652544,67 гривень.
Згідно обвинувального акту представником потерпілого ПСП «Авангард» за дорученням є ОСОБА_7 . Однак, згідно п.п. 44-45 реєстру матеріалів досудового розслідування надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними проводилось ОСОБА_10 , яка згідно реєстру є свідком, а не представником ПСП «Авангард», який вказаний потерпілим у кримінальному провадженні. Відсутні також у реєстрі матеріалів досудового розслідування будь-які відомості про визнання слідчим ПСП «Авангард» потерпілим юридичної особи, а також її представника. Така суперечність порушує права потерпілого у вказаному провадженні.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ст. 109 КПК України, а саме містити розділи: 1) процесуальні дії проведені під час досудового розслідування (допит, обшук, проведення експертизи); 2) процесуальні рішення (постанови слідчого, ухвали суду); 3) заходи забезпечення кримінального провадження (затримання, особисте зобов`язання). Разом з цим, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає зазначеним вище вимогам. Так, у першому та третьому розділі реєстру замість процесуальних дій і заходів забезпечення кримінального провадження, вказані процесуальні рішення.
Враховуючи те, що обвинувальний акт вимогам закону не відповідає, суд вважає за неможливе призначити судовий розгляд та приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291 КПК України, суд -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: