Провадження №1-кс/127/8940/16
07 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
У скарзі скаржник просить скасувати вказану постанову, оскільки вважає, що постанова винесена передчасно, обставини встановлені досудовим розслідуванням та на підставі яких слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження не відповідають дійсності.
В судовому засіданні скаржник підтримала вимоги скарги, просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження діяв відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України та в межах наданих повноважень, у зв`язку з чим вважає скаргу не обґрунтованою.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження прийшов до наступного висновку.
06.11.2010 року водій ОСОБА_5 близько 03.00 год. ночі керуючи автомобілем марки «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в м. Могилів-Подільський, по вул. Стависька в напрямку Могилів-Подільського колгоспного ринку, не обравши безпечної швидкості руху допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1984 р.н., який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а забій головного мозку важкої ступені з грубим правобічним геміпарезом до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на час їх утворення.
Проте, вищезазначена постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить достатніх мотивів такого процесуального рішення та їх обґрунтування з огляду на обставини події та при дослідженні матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженню підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 проведено ряд слідчих дій. Проте, слідчий суддя вважає, що слідчий під час розслідування кримінального провадження не вичерпав можливості щодо збирання та дослідження доказів та не провів усі необхідні слідчі дії, не враховано деяких висновків експертиз.
Так, слідчим ОСОБА_4 не бралися до уваги висновки повторної комісійної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 25.12.2012 року за № 3093/3094/12-52/2910-2911/12-24, згідно якої ділянка на проїзній частини дороги, по якій перед ДТП рухався автомобіль Тойота, має місце, призначене для руху пішоходів (нерегульований пішохідний перехід), а також те, що дане місце згідно показів свідків було освітлене зовнішнім міським освітленням та світлом від навколишніх споруд. Також з даного висновку встановлено, що в момент коли сталася ДТП, ОСОБА_5 з урахуванням хорошої видимості та незначної швидкості автомобіля могла мати технічну можливість попередити наїзд шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та повинна була керуватися вимогами п.п. 12.3, 18.1 ПДР України.
Крім того, слідчим ОСОБА_4 щодо події, яка відбувалася 06.11.2010 року близько 03.00 год. ночі по автодорозі в м. Могилів-Подільський, по вул. Стависька в напрямку Могилів-Подільського колгоспного ринку зроблено висновок відносно руху пішохода ОСОБА_7 через проїзну частину справа на ліво, що відповідає показам свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Однак, з досліджених матеріалів кримінального провадження, а саме висновку судово-медичної експертизи № 138-к від 13.03.2015 року встановлено, що характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 свідчать, що за умов його вертикального положення під час ДТП, при зіткненні він був повернутий до транспортного засобу заднє-правою поверхнею тіла і первинний контакт, найбільш ймовірно, відбувся у зовнішню поверхню правої гомілки біля колінного суглобу та у ділянку спини справа, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, відображеним у матеріалах кримінального провадження у протоколі допиту ОСОБА_7 від 19.04.2011 року.
Також встановлено, що слідчим не надано оцінку показам сторони захисту та свідків, які були в автомобілі ОСОБА_5 та під час ДТП, а також свідка ОСОБА_11 , які змінювались протягом досудового розслідування та лише заплутали слідство, і не враховано покази ОСОБА_7 , який надає послідовні покази протягом всього періоду розслідування. Тому для встановлення істини по справі та для всебічного та об`єктивного розслідування необхідно дати юридичну оцінку водія,який забрав автомобіль з місця ДТП, будучи до нього причетним та осіб, які були очевидцями даної події та вказали на місце ДТП (в районі нерегульованого пішохідного переходу по вул. Ставиській у м. Могилів-Подільський).
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що по даному кримінальному провадженні було призначено та проведено комплексну експертизу, слідчий експеримент. Однак для уточнення і перевірки відомостей щодо наїзду водія ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_7 , який мав місце 06.11.2010 року необхідно провести повторний слідчий експеримент на місці події за участі очевидців та учасників події та призначити по даному факту повторну комплексну експертизу.
Отже, з матеріалів кримінального провадження, представлених в судове засідання вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено усіх слідчих дій, не усунено суперечності у показах учасників ДТП та очевидців події, не взято до уваги покази потерпілого ОСОБА_7 .
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
В зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, слідчим не перевірено всіх обставин справи, на які вказує скаржниця, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя