Справа № 333/462/17
Пр. № 1-кп/333/200/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АР Крим, громадянина України; українця, не одруженого, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не має визначеного місця проживання, раніше судимого:
1)20.12.2005 року Джанкойським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2)05.12.2006 року Джанкойським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців. 29.06.2007 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 8 місяців 11 днів;
3)26.02.2008 року Джанкойським міським судом АР Крим за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 04.03.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання;
4)26.02.2008 року Джанкойським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 04.03.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання;
5)16.02.2012 року Джанкойським міським судом АР Крим за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. 25.12.2014 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 23 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
10 січня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись в приміщенні магазину «АТБ», який розташований за адресою: пр. Соборний, 1-г у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, із правої кишені пальто, надягнутого на ОСОБА_4 , таємно викрав мобільний телефон марки «LENOVO S860» у корпусі сірого кольору вартістю 4000 гривень 00 копійок, з сім карткою оператора «МТС» НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
09 березня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у цьому провадженні в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, згідно умов якої потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді шести місяців арешту. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні потерпіла просила затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду з потерпілою і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою стороною угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України,вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального - процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом. Угода укладена добровільно, виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків можлива, фактичні підстави для примирення наявні, правова кваліфікація правопорушення визначена правильно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Керуючись ст.ст.100,314,369,373,374,376,474,475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,призначивши йому покарання у вигляді шести місяців арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносноОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченогоОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання з 13 січня 2017 року.
У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13.01.2017 року по 09.03.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки відповідно д о п.п.а п.1 ч.1 ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі дорівнює один день арешту.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «LENOVO S860» у корпусі сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1