АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000157 від 20.06.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаного клопотання слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування не дотримано визначених законом процесуальних строків для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна а також врахувавши невідповідність обставин, що обґрунтовують клопотання прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно у кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розглядаючи клопотання у відсутності слідчого орган досудового розслідування був позбавлений можливості надати суду документи та інші докази що мають істотне значення для обставин кримінального провадження та прийняття законного рішення. Апелянт зазначає, що має місце неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, додає, що майно на яке просить накласти арешт орган досудового розслідування визнано речовим доказом у кримінальному провадженні а тому майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію представників та власника майна ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 20.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.
08 липня 2017 року старший слідчий з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на оригінали реєстраційних документів 406 підприємств з ознаками фіктивності згідно переліку, зазначеному у клопотанні; 102 печатки підприємств з ознаками фіктивності; 173 700 гривень, 13 200 доларів США, що були вилучені від час обшуку офісного приміщення, яке використовувалось адвокатом ОСОБА_8 07.07.17 за адресою: м.Київ, вул. Еспланадна, 20, 6 (шостий поверх).
Ухвалою слідчого судді Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 18 липня 2017 року у задоволенні даного клопотання слідчого відмовлено.
Дане рішення слідчого судді суду першої інстанціїне може бути визнано обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вивченням матеріалів провадження встановлено, що слідчим суддею при постановленні ухвали зазначаються підстави для відмови у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що не мало бути предметом розгляду слідчого судді.
В свою чергу, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що в дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 07.07.17 за адресою: Еспланадна, 20, 6 (шостий поверх), з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генералдьної прокуратури України ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_10 про накладення арешту на вилучене під час обшуку 07.07.17 за адресою: Еспланадна, 20, 6 (шостий поверх) майно - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000157 від 20.06.2016 року - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене від час обшуку офісного приміщення 07.07.17 за адресою: м.Київ, вул. Еспланадна, 20, 6 (шостий поверх), а саме: оригінали реєстраційних документів 406 підприємств з ознаками фіктивності згідно переліку, зазначеному у клопотанні; 102 печатки підприємств з ознаками фіктивності; 173 700 гривень, 13 200 доларів США.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/3979/2017

.Доповідач: ОСОБА_1