Дата документу 06.02.2017

Справа № 334/730/17
Провадження № 1-кс/334/220/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000377 від 26.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.01.2017 за № 0000377, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 25.01.2017 до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся ОСОБА_5 із заявою про те, що невстановлена особа, знаходячись в Дніпровському районі м. Запоріжжя, шляхом обману заволоділа його майном, спричинивши матеріальну шкоду сума якої встановлюється.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , пояснив, що 09.08.2000 року, в період шлюбу, його дружиною ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 , за договором купівлі - продажу в рівних частках було набуто право власності на житловий будинок, який знаходився в АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв. м., житловою - 13,6 кв .м.

На теперішній час йому стало відомо, що 1/2 частина жилого будинку по АДРЕСА_1 06.02.2002р. подарована ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Згідно пункту 1 договору дарування ? частини жилого будинку вказано, що на зазначеній земельній ділянці знаходяться: один одноповерховий будинок, загальною площею 40,2 кв.м., - 13,6 кв. м. Відповідно до пункту 2 зазначеного договору дарування предмет договору належить дарувальнику на підставі договору купівлі - продажу від 09.08.2000р.

Старий будинок зразу ж був знесений у 2000 р. і в іншому місці збудований новий, загальною площею 410,81 кв. м. Згідно законодавства право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності і його реєстрації.

Згідно п. 1.1. розділу 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затв. наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5. Тимчасове положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав. Реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ (п. 1.4. Тимчасового положення).

Обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Свідоцтво про право власності на будинок, АДРЕСА_1 як на новостворене нерухоме майно до 23 вересня 2016 року було відсутнє.

26.12.2014 шлюб між ними розірваний, і тепер в судах йде поділ спільного сумісного майна подружжя. Для того, щоб вивести все майно із спільного майна подружжя та позбавити його права на нього і колишня дружина, і донька злочинними шляхами переоформили його на доньку - ОСОБА_7 .

Для того, щоб вивести цей будинок із спільної сумісної власності ОСОБА_7 (зареєстрована АДРЕСА_2 , постійно проживає АДРЕСА_3 . тел. НОМЕР_1 )., підробила офіційний документ - Декларацію про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 /до експлуатації, вказавши в ній, що була проведена реконструкція об`єкту, яка включала: монтаж та установку міжкімнатних перегородок, заміну віконних та дверних блоків та виконання внутрішнього оздоблення. Ці роботи взагалі не виконувались.

Статтею 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

ОСОБА_7 , являючись замовником, в Декларації про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації, спотворила та умисно вказала неправдиві дані про те, що була проведена реконструкція жилого будинку та господарських будівель по цій адресі, яка включала в себе монтаж та установку міжкімнатних перегородок, заміну віконних та дверних блоків та виконання внутрішнього оздоблення. Згідно декларації ці роботи були виконані з 16 по 19 вересня 2016 року.

Потерпілий впевнений, що ні поточного, ні капітального ремонту чи реконструкції з 2002 року за вищевказаною адресою проведено не було, так як ніякої необхідності в цьому також не було, всі ці роботи були виконанні ще в 2002 році і об`єкт знаходяться в доброму технічному стані. За три дні не міг бути збудований, або реконструйований двоповерховий житловий будинок, загальною площею - 410,81 кв.м., жилою площа - 179,2 кв.м.., а старого будинку більше 14 років уже не було. З весни до грудня 2016 року він постійно проживав в цьому будинку, і ніхто із сторонніх в ньому не був, тим паче ніяких робіт не виконував. Це підтверджується і Актом №1, який 03.03.2016 склали представники ОСОБА_6 - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , про те, що при спробі увійти в житловий будинок ОСОБА_5 їх не впустив в нього.

Тому і інформація, зазначена в п. 11 Декларації про надання дозвільних документів про початок будівельних робіт, яка зареєстрована в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області є фіктивною, та незаконною. При реєстрації Декларації про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації вона була відсутня, так як в відповіді на мою заяву про її скасування йде посилання на неї. Це важливо і тому, що відповідно до ст. 37 цього Закону, для її отримання Дозвілу на виконання будівельних робіт, який видається органами державного архітектурно - будівельного контролю, замовник додає копію документа, що посвідчує право власності на будинок.

Далі, в п. 4 Декларації вказано що технічний нагляд за виконанням робіт по реконструкції здійснював на підставі Договору від 04.08.2016 ОСОБА_10 , який жодного разу ні в будинку, ні біля нього не був. Авторський нагляд також не здійснював і Головний проектувальник вказаних робіт - головний архітектор ГІНВФ «Стройіндустрія -Л» ОСОБА_11 (тел. НОМЕР_2 ).

На думку потерпілого ОСОБА_6 умисно змінила технічну характеристику старого будинку, вказавши в Декларації про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації техніко-економічні показники нового будинку і всіх нежитлових приміщень, що позволило їй в наступному зареєструвати право власності на новий об`єкт, який до цього державну реєстрацію не пройшов.

Декларація про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації була зареєстрована уповноваженою на виконання функцій держави особою - Головним державним інспектором сектору по роботі з дозвільними документами з питань державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.І ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Також потерпілий вважає, що зареєструвавши Декларацію про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації, ОСОБА_12 ці дії вчинила незаконно, безпідставно і в порушення «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461.

Згідно з пунктом 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

У відповідності до пунктів 20, 21 вказаного Порядку Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена ? порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Чинним законодавством встановлений обов`язок, а не право контролю. ОСОБА_12 не перевірила повноту даних, зазначених у декларації, в результаті чого не встановила, що це є новозбудований об`єкт - завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

ОСОБА_12 не перевірила, чи є власником новозбудованого будинку ОСОБА_6 і чи фактично ці роботи, які вказані в Декларації, були виконанні. Через три дні ОСОБА_12 , зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта - житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації.

Потерпілий допускає, що працівники Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області самі запропонували таку схему реєстрації новозбудованого об`єкту (реконструкція житлового будинку, вказавши в ній монтаж та установку міжкімнатних перегородок, заміну віконних та дверних блоків, адже ці роботи надавали право на реєстрацію будинку).

11.10.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_13 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, загальною площею 410,81 кв.м. , житловою - 177,3 кв. м. в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 на 1/1 розміру частки.

Як зазначено в Інформаційній довідці з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2016 за №75455526, підставами виникнення права власності є договір купівлі продажу жилого будинку від 09.08.2000, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_14 , зареєстрованого в реєстрі за №2051, та договір дарування ? частини жилого будинку від 06.02.2002, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_14 , зареєстровано в реєстрі за №371.

Ці дії нотаріусом проведено без належної перевірки матеріалів, тому вони є незаконними, з наступних підстав. Нотаріус здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який сьогодні не існує, так як житловий будинок, на яку здійснено реєстрацію відсутній, знесений, а замість нього в іншому місті збудований новий двоповерховий об`єкт нерухомості, право власності на який не було зареєстровано до звернення до неї.

Відповідно до п. 41 «ПОРЯДКУ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, а не його реконструкцію.. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Крім документа, що посвідчує право власності на житловий будинок, квартиру, садибу та інше нерухоме майно, право власності на яке підлягало реєстрації відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, та не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, долучається документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на це майно (крім випадків, коли відомості про державну реєстрацію права власності містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який с архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Під час формування та реєстрації заяви ОСОБА_6 нотаріус ОСОБА_13 в повному обсязі не перевірила яким чином згідно договору купівлі- продажу в 2000 році та дарування житлового будинку в 2002 році загальною площею 40,2 кв.м. його площа з 40.2 кв.м. збільшилась до 410,81 кв.м. їй були надані два договори відповідно до яких існував «один одноповерховий, будинок загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 13.6 кв.м. Іншого будинку при договорі купівлі-продажу та дарування не було. Цей будинок, який був предметом договору дарування, майже 14 років не існує.

ОСОБА_6 , документи, що підтверджують виникнення права власності на нерухоме майно (договір куплі-продажу, та документ, що містить технічну характеристику об`єкта нерухомого майна і формується за результатами проведення його технічної інвентаризації не були надані, а нотаріус не витребувала їх. Тому бути підставою внесення запису про виникнення права власності за ОСОБА_6 та внесення цих даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у нотаріуса не було. У ОСОБА_6 відсутнє право власності на двоповерховий житловий будинок, загальною площею - 414,1 кв.м. жилою площа - 179,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В порушення ст. 49 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

За повідомленням Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 09.06.2016 ОСОБА_7 із заявою про оформлення та реєстрацію права власності на збудований житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зверталась. Свідоцтво про право власності на вищезазначений будинок не видавалось.

Такої дії нотаріус ОСОБА_13 не вчинила, а допустила порушення Закону України про нотаріат, що призвело до тяжких наслідків, позбавила права власності на спірний будинок потерпілого.

З метою забезпечення швидкого, всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням.

Клопотання слідчого, узгодженого із прокурором Запоірзької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 160 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання.

Враховуючи доведеність слідчим наявності достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення слідів кримінального правопорушення, дане клопотання розглядається у порядку ч.2 ст.163 КПК України, згідно якого, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та надати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документації, які стали підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості житловий будинок, загальною площею 410,81 кв. м., житловою площею 177,3 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_7 , та які знаходяться у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Єдемської- ОСОБА_15 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Судом було встановлено, що 26.01.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0000377).

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Частина 5 статті 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст. 159 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ст. 165 КПК України особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду. Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію. Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених документів. Копії вилучених документів виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Враховуючи, що документи які знаходяться у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_13 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , не є речами та документами, перелік яких вказано в ст. 161-162 КПК України, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, маються достатні підстави вважати, що без вилучення вказаних документів існує реальна загроза знищення слідів кримінального правопорушення, керуючись ст. 159-166 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого відділення СВ Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000377 задовольнити.

Надати старшому слідчому Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , або іншій уповноваженій особі за його дорученням, доступ і вилучення оригіналів документації, які стали підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості житловий будинок, загальною площею 410,81 кв. м., житловою площею 177,3 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_7 , та які знаходяться у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Єдемської- ОСОБА_15 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє один місяць з дня її постановлення до 06.03.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1