Справа № 464/1487/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/540/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 28 січня 1997 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 141 КК України (1961 року) до 2 (двох) років позбавлення волі; звільнений 07 вересня 1998 року у зв`язку з амністією; 29 травня 2001 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143 КК України (1961 року) до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; звільнений 21.02.2003 року умовно достроково на 1 рік 13 днів; 13 лютого 2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; звільнений 02.12.2005 року умовно достроково на 5 місяців 17 днів; 18 грудня 2007 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з однорічним іспитовим строком; звільнений 06 січня 2011 року у зв`язку з відбуттям покарання; 28 травня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі; звільнений 27 січня 2015 року у зв`язку з відбуттям покарання; 26 квітня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) місяців арешту; 18 липня 2016 року Київо-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 (шести) місяців арешту; звільнений 18.08.2016 у зв`язку з відбуттям покарання; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2017 року по день проголошення вироку, тобто по 23 березня 2017 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09 лютого 2017 близько 20 години 56 хвилин, перебуваючи на рецепції, що розташована на другому поверсі готелю «Екран» по пр-кту Червоної Калини, 79 в м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно, навмисно, повторно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв зі столу вказаної рецепції мобільний телефон марки «Meizu M3 Note Silver-white», IMEI НОМЕР_1 , вартістю 4599 грн., який належить ОСОБА_10 , після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись з даним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких вважають його надто суворим, таким що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Зазначають, що судом при призначенні покарання не враховано обставини, що пом`якшують покарання останнього, а саме - визнання вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину та відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, проте має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом із цивільною дружиною та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , 2012 року народження, на обліку у психлікарні не перебуває.

Просять вирок суду першої інстануції змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційні скарги, міркування прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до заоволення, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину. Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних у справі доказах, через що такі досліджувалися в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників процесу не оскаржується.

Що ж стосується виду та розміру покарання, то, на думку колегії суддів, таке призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме того, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії правопорушень середньої тяжкості, особи винного, який скоїв дане кримінальне правопорушення, будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в передбаченому законом порядку; за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, обтяжуючих покарання обставин не виявлено, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характеризуючих особу обвинуваченого даних, прийшов до правильного висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1го року позбавлення волі саме через обставини скоєння кримінального правопорушення, відсутність матеріальної шкоди та щире каяття, та суд не вбачав підстав для призначення ОСОБА_7 більш сворого покарання.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв дане кримінальне правопорушення, будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, прийшов до вірного переконання, що ОСОБА_7 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а відтак його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

А тому зазначених в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 підстав для зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що даний вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому відмовляє обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 в задоволенні їх апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
На підставі п. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 10 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто до 06 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий :

Судді: