печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000784,

В С Т А Н О В И В :
09 червня 2017 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 15.03.2017 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що наказом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.09.2014 за № 222-к ОСОБА_6 призначено на посаду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможних банків вказаного Фонду.
Так, ОСОБА_6 на початку березня 2017 року, діючи з метою особистого незаконного збагачення з використанням наданих їй повноважень, під час здійснення процедури ліквідації неплатоспроможного банку ПАТ «Актабанк» в м. Дніпро, виконуючи повноваження ліквідатора вказаної банківської установи, делеговані їй Фондом, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими не встановленими на цей час особами, висунули вимогу ОСОБА_7 , який у період з квітня 2008 по жовтень 2014 років обіймав посаду Голови правління ПАТ «Актабанк», про передачу їм неправомірної вигоди в сумі 6 млн. доларів США за невжиття заходів щодо визнання в судовому порядку нікчемними угод, укладених у 2014 році вказаним банком із позичальниками та вкладниками, а також невтручання ліквідаторів та інших осіб Фонду у безперешкодне погашення банківською установою зобов`язань перед кредиторами, та не здійснення реалізації високоліквідних активів вказаної банківської установи на аукціонах за заниженими цінами.
У свою чергу, ОСОБА_7 змушений був погодитися на вказану незаконну вимогу щодо передачі неправомірної вигоди вказаним особам з метою запобігання настання негативних наслідків для себе та ПАТ «Актабанк».
В подальшому, у травні 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також інші не встановлені на цей час особи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та побоюючись бути викритими у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, залучили до свого злочинного плану ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які за задумом вказаних зловмисників повинні були сприяти їм в одержанні від ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 5 млн. доларів США, та які раніше були особисто знайомі з останнім.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у одержанні особою, яка провадить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто надає таку вигоду та третіх осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368-4 КК України.
08.06.2017 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 - 4 КК України, санкцією якої передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.
У зв`язку із встановленням відсутності ОСОБА_5 за місцем реєстрації та проживання, а також на території України, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.64-18586/0/15-17 від 08.06.2017, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України від 08.06.2017 у день складання, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. На цей час місце перебування ОСОБА_5 не відоме.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого, та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Разом з тим, під час розгляду клопотання встановлено, що майно на котре, просить накладати арешт слідчий належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу садиби від 29 грудня 2014 року відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 червня 2017 року.
Отже доводи слідчого про те, що нерухоме майно, на котре просить накласти арешт слідчий, належить підозрюваному ОСОБА_5 є хибними, у зв`язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1959 р., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожною людиною на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні є інститут відводів.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України на слідчого суддю кримінальний процесуальним законодавством покладено обов`язок щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Оскільки слідчим не доведено обставини щодо причетності ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі підозрюваним ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000784 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1