Справа № 461/1726/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/238/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:
представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000786 щодо забезпечення дотримання презумпції невинуватості органом досудового розслідування, шляхом виключення з текстів процесуальних рішень та інших документів сторони обвинувачення тверджень про участь ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 303 КК України та зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні вжити процесуальних дій для приведення процесуальних рішень та інших документів сторони обвинувачення у відповідність до вимог чинного КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 відмовлено у відкритті провадження за вищезгаданою скаргою.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що функції органу досудового розслідування у наведеному кримінальному провадженні виконує СУ ГУ НП у Львівській області. Постановою керівника органу досудового розслідування старшим слідчим слідчої групи визначено капітана поліції ОСОБА_9 . Повноваження останнього припинено 10.03.2017 р., шляхом застосування механізму відводу в порядку ст. 77 КПК України. Джерелом інформації про прокурорів у кримінальному провадженні №0000786 є постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 02.02.2017 р. за підписом першого заступника прокурора області ОСОБА_10 .

Наголошує, що зі змісту пункту 2 резолютивної частини вищезазначеного процесуального рішення вбачається, що старшим групи прокурорів визначено прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду ОСОБА_8 .

Звертає увагу на те, що відсутність дієвого контролю прокурора (прокурорів) у формі процесуального керівництва за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000786, зумовило активне використання ОСОБА_6 процесуального інституту слідчих суддів з метою захисту власних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів. Процесуальні приводи для цього штучно створювали представники сторони обвинувачення, допускаючи помилки у правозастосуванні, перевищуючи повноваження в ході проведення слідчих дій, свідомо порушуючи загальні засади кримінального процесуального права.

Акцентує, що стороною обвинувачення допущені порушення, серед яких є суперечність змісту процесуальних документів положенням ст. 17 КПК України, в якій розкрито поняття «презумпція невинуватості».

Зазначає, що описуючи фактичну основу діянь групи осіб, кваліфікованих у кримінальному провадженні №0000786 за ч.3 ст. 303 КК України, слідчий закріпив за ОСОБА_6 роль організатора. Характерною особливістю висновків слідчого є їх безапеляційність та категоричність. Наочною ілюстрацією до сказаного є клопотання слідчого від 15 лютого 2017 року про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правова конструкція якого, містить викладення так званої злочинної ролі ОСОБА_6 у вчиненні кримінально караних діянь.

Покликається на те, що некоректні формулювання слідчого, погоджені прокурором, автоматично компільовані у тексти ухвал слідчих суддів Галицького районного суду м. Львова. Відтак, поширення стороною обвинувачення відомостей про ОСОБА_6 як організатора кримінального правопорушення (за відсутності факту притягнення його до кримінальної відповідальності) є неприпустимими. Спроби представників ОСОБА_6 реанімувати дію презумпції невинуватості в кримінальному провадженні №0000786 лише поглибили стан процесуальної невизначеності цього суб`єкта. Разом з тим, у письмових відповідях органу досудового розслідування на адвокатські запити (клопотання, скарги) адвокатів, ОСОБА_6 позиціонується як свідок.

Звертає увагу на те, що констатуючи триваючий характер бездіяльності прокурора (прокурорів) у кримінальному провадженні №0000786, які не переобтяжують себе обов`язками здійснення контролю за дотриманням органом досудового розслідування основоположних прав людини, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України. Ініціюючи захист своїх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку, останній оперував фактичними даними, зафіксованими в процесуальних документах сторони обвинувачення (клопотання слідчого, ухвали слідчих суддів, письмові відповіді слідчого, прокурора), які містили інформацію про порушення презумпції невинуватості особи.

Зазначає, що ознайомлюючись 10 березня 2017 року із матеріалами судової справи №461/1726/17 (провадження №1-кс/461/1516/17), дізнався про відмову слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у відкритті провадження, оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора, що не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України. Вважає такий висновок суду хибним, а процесуальне рішення слідчого судді незаконним.

Наголошує, що використаний в узагальненні ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» критерій прийнятності скарг на бездіяльність прокурора за ст. 303 КПК України, повністю узгоджується з позицією скаржника в судовій справі №461/1726/17 (провадження №1-кс/461/1516/17). Так, у скарзі конкретизований юридичний зміст бездіяльності прокурора, правовий зв`язок його бездіяльності і наслідків у вигляді порушення презумпції невинуватості в кримінальному провадженні. Оскаржуючи бездіяльність прокурора у межах та у спосіб, передбачений КПК України, він приєднав належні і допустимі докази, які містять інформацію про фактичні дані (процесуальні документи сторони обвинувачення), що підлягають доказуванню в означеній категорії справ. Встановлюючи правозастосовні орієнтири для правильного розуміння слідчими суддями умов розгляду скарг на бездіяльність слідчих прокурорів, ВССУ навів ознаки, яким мають відповідати подані скарги.

Покликається на те, що обов`язки прокурора щодо усунення порушень презумпції невинуватості у діяльності органу досудового розслідування змодельовані в ч.2 ст. 36 КПК України. Пунктом 7 цитованої правової норми, прокурор наділяється правом скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчого. Натомість пункт 10 ч.2 ст. 36 КПК України відносить до компетенції прокурора погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого. Клопотання слідчого, що містять порушення презумпції невинуватості, погоджувалися прокурором.

Вважає, що навіть відсутність формального процесуального статусу учасника кримінального провадження не може стати перешкодою в доступі до правосуддя з метою захисту презумпції невинуватості, гарантованої Основним Законом та ст.ст.7, 17 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про відмову у відкритті провадження від 07 березня 2017 року у справі №461/1726/17 та постановити нову ухвалу, якою направити справу на новий розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з вимогами, які, як вірно зазначено в ухвалі слідчого судді, відповідно до ст. 303 КПК України не входять у вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя згідно ч.4 ст. 304 КПК України підставно відмовила останньому у відкритті провадження за згаданою скаргою.
Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року є законною і обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000786 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4