Провадження № 1-кп/750/13/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
предст. потерпілого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 15 квітня 2014 року о 07 год. 40 хв., знаходячись біля магазину «Автонова» в АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в тулуб в область ребер справа ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому хрящової частини реберної дуги справа, які відповідно до висновку експерта № 80 від 24 березня 2015 року, відносяться до категорії середньої тяжкості ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та суду повідомив, що з потерпілим він раніше був знайомий, так як ОСОБА_5 зі своєю дружиною ОСОБА_8 вели спільний бізнес з його братом ОСОБА_9 , який орендував у ОСОБА_5 приміщення магазину «Автонова» на АДРЕСА_3 , але згодом їх стосунки розладились. Після сутички з ОСОБА_5 , який ударив його в обличчя, він перебуває у неприязних стосунках з ним приблизно з 2009 року.
15 квітня 2014 року вранці близько 08 год. він йшов на роботу у свій магазин «Автодрайв», що розташований по просп. Миру у м. Чернігові у тому ж будинку, де знаходиться магазин «Автонова», біля якого його побили. Проходячи повз цей магазин, він випадково зустрів біля нього свого знайомого ОСОБА_10 , який мав при собі відеокамеру, та адвоката ОСОБА_11 , яка тримала якісь документи. Поспілкувавшись з ними хвилин 10 він зрозумів, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 мали намір зайти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час на власному автомобілі під`їхав ОСОБА_5 та різкими кроками мимо них направився до магазину «Автонова». Адвокат ОСОБА_11 намагалась показати ОСОБА_5 документи, однак він не став її слухати та продовжував іти. З цього моменту ОСОБА_10 почав знімати події на відеокамеру. ОСОБА_12 піднявся на східці магазину, постукав у двері і йому зсередини відчинив та вийшов з магазину його син ОСОБА_13 . Одразу ж удвох вони пішли у напрямку до нього, при цьому ОСОБА_13 , поправив на пальці перстень «печатку», і він зрозумів, що його будуть бити. У нього при собі був балончик з дезодорантом, який він розпилив на нападників, думаючи, що це їх зупинить, але вони одразу накинулись на нього. ОСОБА_13 сів на нього зверху, а ОСОБА_12 знаходився збоку та удвох наносили йому удари кулаками по голові. Ударів у відповідь нападникам він не наносив, лише намагався захищатися.
Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що в ніч на 15 квітня 2014 його син ОСОБА_13 з метою охорони ночував у магазині «Автонова» по просп. Миру у м. Чернігові, так як сім`я ОСОБА_14 раніше неодноразово робила спроби проникнути до їх магазину. Вранці цього дня біля 07 год. йому зателефонував син та повідомив, що на вулиці стоять ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та якийсь невідомий чоловік свердлить замок на вхідних дверях магазину. За кілька хвилин він прибув до магазину, де побачив прокладений до нього з магазину ОСОБА_17 , брата обвинуваченого, електричний кабель та чоловіка, який висвердлював личинку вхідного замка. Неподалік від магазину стояли ОСОБА_10 , який з його приходом одразу почав проводив відео зйомку, ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_11 , яка щось намагалась йому говорити та показати, але він пішов до магазину. Побачивши його, чоловік з дриллю зіскочив з порога та став осторонь. Він підняв жалюзі вхідних дверей та випустив з магазину сина. В цей час він почув, як хтось наближається ззаду та не встиг зреагувати, як отримав в обличчя порцію газу з балончика та удар у ліву сторону тулуба по підребер`ю. Почалась боротьба, в яку втрутився його син ОСОБА_18 . Не пам`ятає, чи наносив він удари ОСОБА_7 , так як був засліплений газом, але пам`ятає, що ОСОБА_7 схопив його сина за голову та намагався душити, а він його рятував.
Окрім доводів обвинуваченого та потерпілого, судом встановлено наступне.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що з 14-го на 15-те квітня 2014 року удвох зі своєю дівчиною ОСОБА_19 він ночував у належному їх сім`ї магазині «Автонова» на просп. Миру у м. Чернігові. Біля 07 год. почув звук дрилі, яким хтось висвердлював замок на вхідних дверях. Був зламаний вхідний ролет та відчинений лише наполовину, що не дозволяло йому вийти з приміщення. На вулиці побачив дівчину, чоловіка, що знімав на відеокамеру, та ОСОБА_20 , який давав вказівки чоловіку, що намагався висвердлити замок. На його телефонний дзвінок батько ОСОБА_5 прибув на місце за 5-10 хвилин. Коли він піднявся на поріг та підняв ролет, ОСОБА_7 бризнув батьку в обличчя з газового балончика, а коли він вибіг з магазину, теж отримав порцію газу. Після цього почалася бійка між ОСОБА_7 та батьком, вони качалися по землі. ОСОБА_7 наносив удари батьку в область грудей, наніс більше одного удару. Чи наносив особисто він удари ОСОБА_7 , не пам`ятає. Після бійки з батьком вони звернулися до лікарні, де в нього було виявлено синці на грудній клітці, а у батька зламане ребро.
Свідок ОСОБА_21 підтвердила, що в ніч на 15.04.2014 ночувала з ОСОБА_22 у магазині «Автонова», але про сутичку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та ОСОБА_23 , нічого не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що близько 08 год. 15 квітня 2014 року він перебував на робочому місці у своєму магазині, що знаходиться в одному домі з магазином «Автонова», який купила його дружина. По телефону адвокат ОСОБА_11 повідомила йому, що біля магазину «Автонова» ОСОБА_5 удвох з сином ОСОБА_18 б`ють її брата та просила викликати міліцію. Самого початку бійки він не бачив, а коли прибув, брат уже лежав на землі, а ОСОБА_12 та ОСОБА_24 безпричинно наносили йому удари, при цьому, старший ОСОБА_12 повалив брата на землю, а його син ОСОБА_13 бив кулаками по голові. Брат кликав на допомогу, але ніхто з сторонніх осіб не втрутився. Особисто він теж не став втручатися у бійку, так як більше 10-ти років судиться з сім`єю ОСОБА_25 . ОСОБА_10 знімав усе на відеокамеру, але йому невідомо, як він там опинився. Стверджує, що замок у магазині свердлив сам ОСОБА_5 , щоб потім спровокувати конфліктну ситуацію.
Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що 15 квітня 2014 року близько 7-ї чи на початку 8-ї год. він знаходився неподалік від магазину автозапчастин на просп. Миру у м. Чернігові, де на відстані 20-30 м спостерігав, як на автомобілі Опель до магазину, біля якого знаходилось чотири чоловіки, під`їхав ОСОБА_5 та східцями став підніматися на поріг магазину. ОСОБА_7 бризнув невідомою речовиною з балончика в обличчя ОСОБА_5 , після чого між ними почалась стусанина. З магазину вийшов хлопець, який став їх розбороняти. Самої бійки він не бачив, але йому здалося, що хлопець саме розбороняв ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_7 , при цьому, штовхнув ОСОБА_5 у спину. Бачив, що біля дверей магазину стояв чоловік та щось тримав у руках, інший, здається, щось знімав чи фотографував. Нікого з учасників він не знав, але після бійки до нього підходив ОСОБА_5 та цікавився, чи спостерігав він подію біля автомагазину. Пізніше одного разу до нього приїжджав ОСОБА_5 та повідомив, що його можуть викликати у міліцію для дачі свідчень, а також говорив, що може надати для огляду відеозапис, якщо це потрібно.
Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що була представником інтересів ОСОБА_27 та від її імені за дорученням мала вести переговори з колишніми власниками магазину «Автонова». ОСОБА_27 пред`явила їй усі необхідні документи, що підтверджували її право власності на вказаний магазин, та сказала, що з нею до магазину піде її знайомий на ім`я ОСОБА_28 . Про попередні стосунки сімей ОСОБА_14 та ОСОБА_25 їй нічого не було відомо. 15.04.2014 близько 08 год. з чоловіком на ім`я ОСОБА_28 вони прибули до магазину на АДРЕСА_3 . Захисні ролети були відкриті і через скляні двері вони бачили, що у магазині хтось є, але двері їм не відчинили. В цей час мимо проходив ОСОБА_15 , який зупинився та розмовляв з ними. Через кілька хвилин під`їхав на автомобілі ОСОБА_5 та пішов у напрямку магазину. На її пропозицію мирно вирішити питання звільнення приміщення ОСОБА_5 не відреагував та не став з нею спілкуватися. З магазину вийшов його син та вони розмовляли на ганку. ОСОБА_7 підійшов до них і ОСОБА_5 удвох з сином одразу ж пішли йому назустріч та накинулись на нього, почали бити кулаками по всьому тілу. ОСОБА_7 кликав на допомогу, але ніхто не втрутився. У ОСОБА_28 з собою була відеокамера і він все зафіксував. Ініціатором бійки був не ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 та його син ОСОБА_24 . Припускає, що ОСОБА_7 можливо щось сказав ОСОБА_25 , після чого його стали бити.
Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що 15.04.2014 року з самого ранку була у м. Києві і близько 07 год. від сина ОСОБА_29 по телефону почула, що він ночував у магазині зі своєю дівчиною, а зараз хтось пиляє у вхідних дверях магазину замки. Вона зателефонувала у міліцію, а коли близько 12 год. прибула у м. Чернігів, вдома побачила чоловіка, який був весь побитий, обмотаний джгутом. З приводу побиття чоловік звертався до травмпункту та проходив судово-медичну експертизу. Про обставини побиття знає зі слів чоловіка та сина.
Свідок ОСОБА_30 повідомив, що проживає на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де розташований магазин «Автонова». 15.04.2014 близько 08 год. почув за вікнами шум та побачив, як на ганку магазину стояли ОСОБА_5 та його син ОСОБА_18 . Коли до них став підходити ОСОБА_7 , ОСОБА_13 кинувся на нього, але був зупинений розпиленим ОСОБА_14 у його напрямку газом з балончика. Жоголко ОСОБА_31 одразу ж кинувся на допомогу, збив з ніг ОСОБА_7 та сів на нього зверху, наносячи удари. ОСОБА_7 вдалося викрутитися та піднятися, але ОСОБА_13 знову збив його з ніг і вдвох з батьком ОСОБА_5 наносили ОСОБА_7 удари кулаками по обличчю. Якийсь чоловік знімав подію на мобільний телефон чи фотоапарат. Вказану подію розцінює як побиття ОСОБА_7 , оскільки у ОСОБА_5 на тілі не було жодного ушкодження.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що його знайома ОСОБА_27 попросила його взяти з собою відеокамеру та бути присутнім при врученні її адвокатом документів. 15.04.2014 біля магазину «Автонова» він знімав на відеокамеру «Sony» весь хід події, у тому числі і побиття ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_32 пояснила, що сім`ю ОСОБА_25 знає випадково після події 15.04.2014. У сусідньому будинку АДРЕСА_4 вона доглядала за жінкою похилого віку і проходячи мимо будинку АДРЕСА_3 бачила бійку, яка розпочалася між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на східцях магазину. ОСОБА_7 першим наніс удар ОСОБА_5 рукою в область живота чи тулубу. Потім з магазину вибіг хлопець і вони стали битися втрьох. Хтось знімав на відео і в бійку не втручався, тому її це здивувало і вона подумала, що знімають фільм. Години через 2-3 вона вийшла до аптеки і випадково зустріла потерпілого, який тримався рукою за бік та розповів, що це була справжня бійка. Також попросив у неї номер телефону та домашню адресу і більше вони не зустрічалися.
Свідок ОСОБА_33 , лікар-рентгенолог, суду пояснила, що за направленням лікаря-травматолога ОСОБА_5 зробив рентгенівський знімок грудної клітки, а вона проводила описування цієї рентгенограми. На знімку було видно зрощений перелом третього ребра справа, але це була давня травма не менше двохрічної давнини. Зазначила, що перелом реберної дуги це переломи в районі 11-12 ребер, а на рентгенівському знімку був знімок ребер лише з першого по сьоме. Ребро складається з двох частин хрящової і кісткової. Перелом хряща одразу після перелому на знімку видно не буде, він може проявитися лише через 2-3 місяці. Хірург і травматолог визначають перелом хрящової тканини ребер клінічним методом. Їй надавались два рентгенівські знімки, але обидва були знімками грудної клітки, а не черевної порожнини.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, допитавши потерпілого та свідків, експертів, дослідивши процесуальні та інші, долучені до матеріалів кримінального провадження його учасниками документи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального висновку.
За змістом обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в умисному нанесенні одного удару кулаком лівої руки в тулуб в область ребер справа ОСОБА_5 , чим потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому хрящової частини реберної дуги справа.
Вказане обвинувачення ґрунтується на висновку експерта № 80 від 26.03-08.05.2015, згідно якого судово-медична експертна комісія дійшла висновку про те, що у ОСОБА_5 дійсно малось тілесне ушкодження у вигляді перелому хрящової частини реберної дуги справа, яке за датою утворення може відповідати даті 15.04.2014.
При цьому експерти зазначили, що до такого висновку вони прийшли на підставі даних, «…що маються в наданих ксерокопіях медичних документів та протоколах допиту свідків (лікарів ЧМЛ № 2)…», а також зазначили, що «…визначаючи наявність вказаного вище ушкодження комісія експертів враховувала як дані, що маються в довідці, яка була видана травмпунктом Чернігівської міської лікарні № 2, так і показами, що дали лікарі, які обстежували (рентгенолог) та лікували (травматолог) ОСОБА_5 після травми». Крім того, звернули увагу на те, що «…вказана вище травма (перелом хрящової частини реберної дуги) не може бути діагностовано за допомогою рентгенографії, оскільки хрящова тканина не є рентгеноконтрастною, а може бути встановлена лише під час огляду хворого відповідним фахівцем, що і було зроблено в даному випадку». (т. 2 а.п. 104-106).
Експерт ОСОБА_34 в судовому засіданні повідомив, що в складі комісії експертів проводив комісійну судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_5 . Перелом реберної дуги справа у ОСОБА_5 комісія експертів підтвердила за документами, що були надані слідчим, зокрема, на підставі досліджених висновків судово-медичної експертизи № 331 від 17.04.2014, довідки травмпункту та іншої медичної документації, протоколів допиту потерпілого ОСОБА_5 та лікаря-травматолога ОСОБА_35 , який встановив зазначений діагноз. На експертизу були надані не оригінали медичних документів, а їх копії. Після проведення експертизи усі матеріали були повернуті слідчому.
Експерт ОСОБА_36 повідомив суду, що також входив до складу судово-медичної експертної комісії по визначенню наявності, локалізації та стану тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 та дав аналогічні свідчення, що і експерт ОСОБА_37 . Додатково повідомив, що основним доводом, на якому ґрунтувався їх висновок, був діагноз лікаря-травматолога ОСОБА_35 , який зафіксував наявність у ОСОБА_5 перелому реберної дуги справа, а в сукупності з іншими доказами, які були надані на експертизу, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_5 дійсно отримав вказану травму. Зазначив, що методика, за якою можна визначити силу прикладення удару, в медичній літературі відсутня, тому у висновку було зазначено, що така сила має бути достатньою для заподіяння відповідного тілесного ушкодження. Від падіння на інше тіло ОСОБА_5 навряд чи отримав би перелом реберної дуги. Додав, що потерпілий ОСОБА_5 з дружиною не один день перебували у приміщенні СМЕ, ображали членів експертної комісії та вимагали від них негайного проведення експертизи.
Таким чином, з аналізу вказаного експертного висновку та з врахуванням свідчень експертів ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , випливає, що основним фактичним підтвердженням, що лягло в основу зазначеного висновку комісії експертів щодо наявності тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 у вигляді перелому хрящової частини реберної дуги справа, була довідка травмпункту Чернігівської міської лікарні № 2.
Свідок ОСОБА_40 , лікар-травматолог, що видав вказану довідку, суду повідомив, що події 15 квітня 2014 року детально не пам`ятає, окрім того, що записано в журналі звернень, однак підтверджує свідчення, дані ним під час допиту на досудовому слідстві як свідка. Зазначив, що оглядав цього дня ОСОБА_5 за його зверненням. Згідно запису журналу звернень значився перелом реберної дуги справа, але рентген не показав такого ушкодження, оскільки реберна дуга не є рентгеноконтрастною. У довідці ним було зазначено, що діагноз встановлений клінічно, що означає встановлення наявності ушкоджень шляхом медичного огляду та пальпації, а не рентгенологічно. Були підозри також на закриту травму живота, у зв`язку з чим він направляв ОСОБА_5 до рентгенкабінету 2-ї міської лікарні. З переломом реберної дуги чоловік може рухатись і витримувати певні помірні навантаження.
Разом з тим, висновки експерта № 331 від 17.04.2014 свідчать, що у ОСОБА_5 при проведенні судово-медичної експертизи видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз: «переломом реберної дуги справа» не підтверджений клінічними даними, тому при оцінені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався. (т.2 а.п. 85-86)
Експерт ОСОБА_41 в судовому засіданні повідомила, що 17.04.2014 ОСОБА_5 прийшов до неї з постановою слідчого про проведення судово-медичної експертизи, скаржився на біль у грудній клітці при кашлі та фізичних навантаженнях. Повідомив, що отримав удари по тулубу від відомої особи та з цього приводу звертався до травмпункту. З оглянутої нею довідки з травмпункту вбачалась наявність у ОСОБА_5 перелому реберної дуги справа. Також нею була оглянута рентгенограма грудної клітки. ОСОБА_5 прийшов на експертизу обмотаний рушником, в кабінеті розмотувався сам, а після експертизи йому допомагала дружина. При огляді ОСОБА_5 вона не виявила видимих тілесних ушкоджень, про що зазначила у своєму висновку експерта. Діагноз: «переломом реберної дуги справа» був лише зазначений у довідці з травмпункту, але не був підтверджений клінічними даними, у зв`язку з чим у висновку вона і зазначила, що при оцінені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень цей діагноз до уваги не приймався. Клінічне підтвердження це об`єктивні дані, що підтверджують травму: направлена патологічна рухливість ребра, синець в області ребер тощо. У ОСОБА_5 таких клінічних ознак виявлено не було.
У судовому засіданні було переглянуто та досліджено речовий доказ магнітний носій диск з відеозаписом події, що відбулася вранці 15.04.2014 на вулиці біля магазину «Автонова» за адресою: просп. Миру, 151 м. Чернігів (т. 2 а.п. 96). У зв`язку з заявами після перегляду як обвинуваченого, так і потерпілого, про те, що оптичний диск містить не всю інформацію по причині відсутності на ньому частини відеозапису з початку події, за погодженням усіх учасників судового розгляду в судовому засіданні було переглянуто та досліджено оптичний диск з записом цієї ж події, наданий обвинуваченим ОСОБА_7 (т.2. а.п. 177).
На вказаному оптичному диску «Octron DVD+RV» 4.7 Gb, що містить маркерний надпис «Жоголки б`ють Кравченко» зафіксовано перебіг зазначеної події, з якої видно, що на початку тротуарної доріжки, що веде до автомагазину на АДРЕСА_3 стоїть обвинувачений ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці якийсь предмет світлого кольору та озвучуючи, що прибув чийсь батько, а також запитує в особи поза кадром, чи має вона постанову суду. Коли в кадрі з`являється ОСОБА_5 та прямує до магазину, ОСОБА_7 коротко вітається з ним та одразу запитує: «А чого Ви тут?». Інша особа, яка надалі ідентифікована як адвокат ОСОБА_11 , повідомила ОСОБА_5 , що є представником власника та почала пред`являти документи. ОСОБА_5 продовжив рух до магазину, підняв напіввідчинений ролет та відчинив двері, звідки вийшов молодий чоловік, яким виявився син ОСОБА_5 ОСОБА_13 . Біля східців магазину стояв інший молодий чоловік з дриллю в руках, з яким вони вступили в розмову, а коли молодий чоловік показав рукою у напрямку відеокамери, поза кадром було чути слова ОСОБА_7 : «Сейчас будем защищать». Після цього, ОСОБА_5 , стоячи на порозі автомагазину та нахилившись через перило, кулаком правої руки наніс молодому чоловіку один удар в обличчя. В цей момент син потерпілого ОСОБА_13 спускався з порогу, а йому назустріч йшов ОСОБА_7 . Підійшовши один до одного майже впритул ОСОБА_7 підняв праву руку та в область обличчя Жоголку Володимиру розпилив струмінь якоїсь речовини та став відступати назад. ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_7 та штовхнув його, внаслідок чого той упав. Удвох з сином ОСОБА_5 почали наносити ОСОБА_7 , як лежачому, так і в положенні стоячи, удари кулаками у різні частини тіла. ОСОБА_7 намагався вириватися, просив про допомогу. Жодного цілеспрямованого умисного удару з боку ОСОБА_7 по тілу ОСОБА_5 на відеозаписі не зафіксовано.
З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду відеозапису, наданого стороною обвинувачення як доказ винуватості ОСОБА_7 , також у хронологічному порядку письмово зафіксовано перебіг подій, що є предметом судового розгляду. Так, у протоколі огляду зазначено наступне: «На диску записано фрагмент відеозапису під назвою «Иван Вова Жоголко». Відеозапис відбувається біля магазину «Автонова», що по просп. Миру, 151 в м. Чернігові. На відеозапису зафіксовано наступне. Від магазину «Автонова», що розташований за вищевказаною адресою, відбігає ОСОБА_7 , вслід за ним біжать ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . Добігши до тротуару ОСОБА_7 падає на спину на асфальт, в цей час ОСОБА_18 нахиляється над останнім та починає наносити йому удари в область тулуба та обличчя. ОСОБА_7 намагається ухилитися від ударів ОСОБА_18 та повертається на землі, в свою чергу ОСОБА_18 сідає на тулуб ОСОБА_7 та продовжує наносити удари. ОСОБА_5 допомагає ОСОБА_18 та тримає лежачого на землі ОСОБА_7 за плечі зі спини. В подальшому ОСОБА_7 намагається підвестись, але його тримають та звалюють на асфальт ОСОБА_5 та ОСОБА_18 . В певний момент ОСОБА_7 вдається підвестись, але його светр закриває йому обличчя, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_18 стягли светр зі спини через голову та продовжують наносити удари. Після цього ОСОБА_7 із закритим светром обличчям підводиться та одразу падає від фізичного впливу ОСОБА_5 та ОСОБА_18 на клумбу, що поряд із будівлею. Разом із ОСОБА_7 падають ОСОБА_5 та ОСОБА_18 .
Як зазначений, так і подальший текст перебігу подій до закінчення бійки жодного разу не вказує на те, що ОСОБА_42 наніс хоча б один умисний удар потерпілому. (т. 2 а.п. 94-95).
Відеозапис вказаної події також не містить подібної інформації.
Твердження ОСОБА_5 про те, що удар по грудній клітці він можливо отримав у момент, коли камера не фіксувала процес бійки, суд оцінює критично, оскільки відхилення об`єктиву відеокамери, коли не фіксувався процес бійки, є доволі коротким, а фактичні обставини процесу бійки не дають підстав припускати, що ОСОБА_7 за таких обставин міг наносити умисні цілеспрямовані удари. Крім того, надаючи пояснення в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 стверджував, що піднявши жалюзі вхідних дверей та випустивши з магазину сина, він почув, як хтось наближається ззаду, та не встиг зреагувати, як отримав в обличчя порцію газу з балончика та удар у ліву сторону тулуба по підребер`ю. Такі пояснення потерпілого повністю суперечать змісту відеозапису події та свідчать про їх недостовірність.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Такі ж положення закріплені у ст. 17 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Аналізуючи та оцінюючи в сукупності надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведена, докази на підтвердження його винуватості є суперечними та не узгоджуються між собою, а встановлені судом фактичні обставини не спростовують наявність в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України передбачає вчинення обвинуваченим по відношенню до потерпілого активної дії, яка має наслідком заподіяння йому середньої тяжкості тілесного ушкодження, а суб`єктивна сторона цього злочину передбачає умисел обвинуваченого на вчинення такої дії. Відсутність хоча б однієї із цих ознак вказує на відсутність складу злочину.
Так, судом встановлено, що досліджені у судовому засіданні відеозаписи, надані як стороною обвинувачення, так і обвинуваченим ОСОБА_7 , відтворюють саме ту подію, яка відбувалася вранці 15.04.2014 на просп. Миру, 151 у м. Чернігові біля магазину «Автонова». При цьому, обвинувачений і потерпілий по різному викладали свою версію події, як і свідки з їх сторін, але кожна з них відрізняється від розвитку подій, зафіксованих на відео. За таких обставини суд визнає відеозапис події достовірним та об`єктивним доказом, факт існування якого не заперечують учасники судового розгляду.
Твердження потерпілого про недостовірність джерела отримання такого відеозапису, а відтак і його недопустимість, з зазначенням, що в матеріалах справи є різні посиланням на марку відеокамери, зокрема, Panasonic та Sony, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.
Протоколом огляду місця події від 21.10.2015 зафіксовано огляд відеокамери марки «Sony», модель DCR-XA52OE, та сумки чорного кольору з написом «Sony» (т. 2 а.п. 124). Відповідно до заяви від 21.10.2014 ОСОБА_10 добровільно видав слідчому для проведення комп`ютерно-технічної експертизи відеокамеру саме такої марки та моделі (т. 2 а.п. 125). Ця ж марка та модель відеокамери була предметом експертного висновку № 1149 від 06.11.2015, згідно якого дослідженням властивостей у відеокамері файлів, які зберігаються на внутрішній пам`яті відеокамери з маркувальними позначеннями 677775, в них не виявлено записів щодо джерела відео файлу та неможливо точно сказати, чи піддавалось відео змінам та монтажу (т. 2 а.п. 128-130). Після проведення експертизи ОСОБА_10 отримав вказану камеру під розписку (т. 2 а.п. 131).
Зі змісту відеозапису є очевидним, що ОСОБА_7 не наніс жодного умисного удару ОСОБА_5 , а лише пасивно захищався від ударів, що наносили йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Доводи представника потерпілого з приводу того, що саме ОСОБА_7 був ініціатором скандалу та спровокував бійку жодним чином не доводять винуватість ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 умисного тілесного ушкодження.
Навіть за умови припущення доведеності провокації скандалу та бійки з боку ОСОБА_7 , але при відсутності активних дій з його боку, спрямованих на заподіяння умисних тілесних ушкоджень потерпілому, його дії за вказаних обставин не утворюють складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Згідно ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку, тому суд критично оцінює довідку травмпункту Чернігівської міської лікарні № 2 та висновок № 80 експертної комісії з посиланням на слідуюче.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні повідомив, що діагноз «перелом реберної дуги справа» він поставив методом клінічного обстеження потерпілого ОСОБА_5 . При цьому додав, що за такої травми потерпілий може рухатись і витримувати певні помірні навантаження.
Як видно на переглянутому відеозаписі, ОСОБА_5 до самого кінця інциденту чинить активні рухи, що суперечить наведеним твердженням свідка ОСОБА_35 та його діагнозу. У свою чергу, експерт ОСОБА_41 у експертному висновку № 331 послалася на відсутність клінічних даних, що були зазначені у довідці травмпункту.
Згідно довідок Чернігівської обласної лікарні, міських лікарень №№ 1, 2, 3, 4 ОСОБА_5 до вказаних медичних закладів у період з 15.04.2014 і до кінця травня 2014 року не звертався і не лікувався (т. 2 а.п. 97-102). Сам ОСОБА_5 повідомив, що лікувався вдома самостійно.
При проведенні комісійної експертизи експерти констатували факт наявності у потерпілого ОСОБА_5 перелому хрящової частини реберної дуги справа, але при цьому у резолютивній частині висновку вдалися до просторових роз`яснень про неможливість за допомогою рентгенографії беззаперечно діагностувати такий перелом, з чого вбачається, що висновок експертів ґрунтується, по суті, лише на первинному діагнозі лікаря-травматолога, який не є беззаперечним.
При повторному перегляді відеозапису інциденту з метою з`ясування думки експертів щодо моменту отримання ОСОБА_5 травми грудної клітки, експерти ОСОБА_34 та ОСОБА_36 не змогли відповісти на поставлене запитання, зіславшись на те, що вказане відео не було предметом їх дослідження.
Таким чином, за відсутності достатніх відомостей, що не ставлять під сумнів достовірність доказів, та з огляду на те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь обвинуваченого, суд не погоджується з експертним висновком судово-медичної комісійної експертизи та вважає первинний висновок експерта № 331 від 17.04.2014 року за вищенаведених підстав таким, що узгоджується з іншими доказами у справі.
У обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_7 «умисно наніс один удар кулаком лівої руки в тулуб в область ребер справа ОСОБА_5 ». Прокурором при підтриманні обвинувачення у судовому засіданні не доведено як умисел на заподіяння, так і момент заподіяння кулаком лівої руки середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Наведені обставини свідчать про відсутність у діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з чим він підлягає виправданню.
Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 3 890 грн. 45 коп. та моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. у зв`язку з виправданням обвинуваченого належить залишити без розгляду, а процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 245 гривень 52 копійок у зв`язку з виправданням обвинуваченого - віднести на рахунок держави.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та виправдати.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 245 грн. 52 коп. віднести на рахунок держави.
Речові докази - оптичні диски Verbatim DVD-R та Octron DVD+RV після вступу вироку в законну силу зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1