печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_7 від 09.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати,-

В С Т А Н О В И В :

16.11.2016 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просить скасувати постанову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_7 від 09.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування доводів та вимог скарги вказує, що оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, висновки прокурора не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтримали скаргу, вислухавши заперечення прокурора, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 , приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно висунутої підозри, 25.09.2014, приблизно о 20.30 год., ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і групою невстановлених осіб, перебуваючи неподалік будівлі Центральної виборчої комісії, розташованої на площі Лесі Українки, 1 в м. Києві, де відбувалась реєстрація кандидатів у народні депутати України, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ігноруючи норми поведінки і моралі у суспільстві, підбігли до кандидата в народні депутати ОСОБА_6 та його помічника ОСОБА_12 , при цьому невстановлена особа облила ОСОБА_6 фарбою.

Після цього, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 і невстановленими особами оточили ОСОБА_6 в кільце, виражаючись при цьому нецензурною лайкою в бік останнього та виштовхали його за огорожу Центральної виборчої комісії, де збили ОСОБА_6 з ніг, нанесли йому удари руками та ногами по різним частинам тіла.

26.09.2014 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 26.09.2014 йому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2014 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

20.12.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 1 ст. 280 КПК України.

16.01.2015 досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено та 19.01.2015 обвинувальний акт скеровано до суду.

27.08.2015 обвинувальний акт повернуто прокурору.

11.10.2016 проведено огляд відеозапису наданого потерпілим.

Постановою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_7 від 11.10.2016 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

27.11.2016 першим заступником прокурора м. Києва ОСОБА_13 вказану постанову скасовано.

Постановою першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_7 від 09.11.2016 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, вдруге закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В основу рішення про закриття кримінального провадження прокурором покладено твердження, що значна частина допитаних у справі свідків спростувала факт нанесення ударів ОСОБА_8 . ОСОБА_6 , а інші докази спростовуються показами підозрюваного та протоколом перегляду відеозапису, згідно якого, ОСОБА_8 дійсно не наносив удари по ОСОБА_14 , у зв`язку з чим не встановлено достатньо доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати в передбачені законом строки досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

У відповідності до вимог ст. 283 КПК України, формами закінчення досудового розслідування є, зокрема, закриття кримінального провадження, направлення справи до суду з обвинувальним актом.

Підстави для зупинення та відновлення досудового розслідування передбачені ст.ст. 280, 281, 282 КПК України, положення яких не передбачають такої підстави для відновлення досудового розслідування після його завершення як повернення прокурору обвинувального акту з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Зазначене узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно яких проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, в кримінальному провадженні не допускається. Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження, згідно з ч. 8 ст. 223 КПК України є недопустимими.

Текст оскаржуваної постанови не містить будь-якого обґрунтування доцільності відновлення досудового розслідування та проведення додаткових слідчих дій, посилання на необхідність проведення яких в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 відсутнє.

Так, стверджуючи, що в ході досудового розслідування проведено вичерпний перелік слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на встановлення об`єктивних обставин справи, прокурор натомість в оскаржуваній постанові жодним чином не розкриває, які слідчі та процесуальні дії були проведені після повернення судом обвинувального акту, які б з однієї сторони свідчили про вичерпання усіх можливостей для отримання доказів в межах граничного дванадцяти місячного строку досудового розслідування, а-по друге, надали можливість дійти протилежного висновку, ніж той що викладений слідчим у висунутому ОСОБА_8 обвинуваченні шляхом направлення обвинувального акту до суду.

Аналізуючи фактичні обставини справи та підстави для закриття кримінального провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя зазначає, що наявні у справі докази, в тому числі показання потерпілого і свідків, оцінені прокурором вибірково з перекручуванням їх змісту. Водночас, прокурором жодним чином не мотивовано, з яких підстав ним відхилено показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які дали показання, що викривають ОСОБА_8 в нанесенні ударів ОСОБА_6 за обставин, так як вони викладені в повідомленні про підозру, не оцінено показання вказаних осіб в сукупності з наданим потерпілим відеозаписом вищевказаних подій та висновком експерта № 1786/Е про наявність у ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.

Заслуговують на увагу і доводи скарги про те, що сам по собі факт нанесення ударів зі сторони підозрюваного або його відсутність не є визначальним для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 296 КК України, основним безпосереднім об`єктом захисту якої є саме громадський порядок, особливо враховуючи, що ОСОБА_8 інкримінувалось вчинення хуліганства групою осіб.

За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова прокурора про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_7 від 09.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005242 від 26.09.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати,-скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1