Справа № 211/427/16-к
Провадження № 1-кп/211/65/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003156 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої на ПАТ «Кривбасвибухпром», стрільцем, не заміжньої, на утримані маючої двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У обвинуваченої ОСОБА_4 28 жовтня 2015 року приблизно о 12:40 годині, яка знаходилась у під`їзді біля кв. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, за мотивами неприязні до неї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розуміючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 , проявляючи агресію, умисно, цілеспрямовано, нанесла не менше 3-х прикладань правою рукою зжатою в кулак в область обличчя та правої верхньої кінцівки гр. ОСОБА_5 , в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча, садна - верхній третині лобу в центрі, на нижній губі ліворуч, які згідно висновку експерта № 2449 від 23.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала частково та пояснила, що 28 жовтня 2015 року вона знаходилася за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , слухала музику, коли вона почула стук в двері вона їх відчинила та побачила на порозі потерпілу, яка одразу агресивно почала обзивати її доньку, сварилася на те, що з їх квартири гучно лунала музика, на що вона відповіла, що тихіше музику не буде робити та відштовхнула її щоб закрити двері, але та завадила їй ногою та вдарила її рукою по обличчю, в зв`язку з чим вона хотіла їй відповісти та штовхнула її. Потерпіла була з дитиною на руках, та безпідставно її обзивала, не давала їй закрити двері. Не погодилась з тим, що всі тілесні ушкодження, що виявлені у потерпілої були нанесені нею. З позовними вимогами не погодилася, посилаючись на те, що сварка і нанесення тілесних ушкоджень були з обох сторін, і саме потерпіла спровокувала те, що між ними сталося.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона на той час проживала в тому ж під`їзді, що й обвинувачена. 28 жовтня 2015 року вдень вона вкладала свою дитину спати, однак дитина не могла заснути так як з квартири обвинуваченої гучно лунала музика. В зв`язку з цим, вона разом з дитиною спустилася до квартири АДРЕСА_4 , щоб сказати обвинуваченій, щоб вона вимкнула музику, оскільки це вже було не вперше. Коли обвинувачена відкрила двері вона їй відповіла, що музику виключати вона не буде та вдарила її в груди, після чого почала наносити удари у груди. Нанесла не менше 10 ударів, кулаком правої руки. Вона не наносила обвинуваченій удари, так як на руках тримала дитину. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути з обвинуваченої на її користь 20000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої їй діями обвинуваченої моральної шкоди.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає в будинку АДРЕСА_1 . В кінці жовтня 2015 року вдень вона разом зі своєю сусідкою ОСОБА_11 йшли додому та коли піднялися перший поверх почули стукіт у двері. Вони почали підніматися на 2-й поверх та побачили, що двері квартири АДРЕСА_4 були відчинені біля дверей стояла потерпіла з дитиною на руках, а зі сторони квартири стояла обвинувачена, вони голосно сварилися, говорили одна на одну образливі слова, вона обвинувачену не бачила, так як двері були відкриті в їх сторону, однак побачила, як обвинувачена відштовхнула руками потерпілу, від чого остання похилилася на стіну, інших ударів вона не бачила. Тілесних ушкоджень на потерпілій вона не бачила. Бачила лише як обвинувачена штовхнула потерпілу у верхню частину тулуба.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду надала аналогічні пояснення.

Крім часткового визнання вини обвинуваченою, показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якого слідує, що 28.10.2015 року ОСОБА_5 звернулася з заявою до працівників поліції про те, що ОСОБА_12 , знаходячись на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 нанесла їй невстановлену кількість ударів в різні частини тулуба, чим спричинила їй фізичний біль ( а.с. 90 протокол);

- висновком експерта № 2449 від 23.11.2015 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча, садна - верхній третині лобу в центрі, на нижній губі ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, термін їх виникнення може відповідати 28.10.2015 року. Виникли від ударної дії тупого твердого предмету ( предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі об тупі тверді предмети (предмет) які мають такі ж властивості ( а.с. 124-125 висновок);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , понятих, судово-медичного експерта в ході якого потерпіла на місці за допомогою статиста показала, яким чином обвинувачена нанесла їй тілесні ушкодження (а.с. 126-129- протокол);

- протоколами проведення слідчого експерименту від 21.11.2015 року за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході яких свідки кожна окремо на місці за допомогою статиста показали, як ОСОБА_4 штовхнула потерпілу ОСОБА_5 (а.с. 130-137- протоколи);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2015 року за участю обвинуваченої ОСОБА_4 в ході якого вона на місці за допомогою статиста показала, яким чином вона відштовхнула потерпілу ОСОБА_5 , від чого остання вдарилася об стіну та яким чином нанесла їй відкритою долонею руки удар в область обличчя та не менше трьох ударів в область тулуба та правої руки потерпілої, також показала, яким чином потерпіла нанесла їй удар в область обличчя (а.с. 147-149- протокол).

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченої, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.
При цьому суд не може прийняти до уваги позицію обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що всього комплексу виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень вона не наносила, оскільки вона повністю спростовується, показаннями потерпілої ОСОБА_5 , висновком судово-медичної експертизи та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вона вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше не судима, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд відносить те, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді штрафу, підстав для застосування більш тяжкого покарання суд не вбачає.

Заявлений по справі потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди 20000,00 гривень, суд вважає частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

При цьому при визначенні розміру моральної шкоди суд, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючи характер та розмір душевних та фізичних переживань спричинених потерпілій ОСОБА_5 , якій були спричинені тілесні ушкодження, характер нематеріальних втрат, принципів розумності і справедливості з врахуванням того, що в результаті дій обвинуваченої вона переживала душевні страждання та переживання, вимушена була звертатися до правоохоронних органів. Однак з врахуванням конкретних обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості, приймаючи також до уваги і поведінку самої потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає необхідним позовні вимоги потерпілої задовольнити частково та стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої 1000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої їй злочином моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування спричиненої їй в результаті вчинення кримінального правопорушення моральної шкоди 1000 ( одну тисячу) гривень.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1