233 № 233/3480/14-к
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
17 лютого 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих -

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали об*єднаного кримінального провадження № 0000481, № 0002991 відносно

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, працездатний, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого
-16 липня 2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
-17 червня 2005 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.296, ч.3 ст.187, ст.70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14 жовтня 2010 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 13 днів;
-22 вересня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.122, ст.71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28 серпня 2013 року умовно-достроково на 4 місяці 28 днів,-
за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України;

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, працездатний, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого
-11 квітня 2007 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
-17 квітня 2008 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.375, ст.ст.70,71 КК України до покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі;
-07 лютого 2013 року Куйбишевським районним судом м.Донецька за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень;
за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває об*єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002991, 0000481за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
Прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; обвинувачені та їх захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечували проти призначення судового розгляду з огляду на численні суттєві порушення, допущені на стадії досудового розслідування.

З*ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу можливості призначити судовий розгляд об*єднаного кримінального провадження на підставі вищезазначених обвинувальних актів, суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Проаналізувавши обвинувальні акти в об*єднаному кримінальному провадженні № 0000481, № 0002991 відносно ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України на предмет їх відповідності вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, суд дійшов висновку, що вони не відповідають зазначеним нормам закону, а зміст викладеної в них підозри, а не обвинувачення, як того вимагає положення п.5 ч.1 ст.291 КПК України є неконкретним і таким, що позбавляє обвинувачених можливості ефективно захищатися.

Так, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000481 при викладенні фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно потерпілого ОСОБА_11 фактично не викладена об*єктивна сторона кримінального правопорушення взагалі не зазначено у який спосіб обвинувачені заволоділи автомобілем потерпілого «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 (шляхом запуску двигуна, на буксирі, іншим чином), в чому полягала роль кожного з них та в яких конкретних діях знайшла прояв. Також цей обвинувальний акт не містить відомостей про спосіб вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів відносно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зокрема про те, яким чином вони потрапляли до автомобілів, належних потерпілим, з яких було викрадене майно та в чому полягала роль кожного з обвинувачених.

На переконання колегії суддів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002991 також не містить належного викладу обставин, що стосуються об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 злочинів.

При викладенні фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно ОСОБА_14 , в обвинувальному акті не зазначено способу незаконного заволодіння обвинуваченим належним потерпілій транспортним засобом скутером «Herk 150 SL» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, інкримінуючи ОСОБА_10 вчинення відносно потерпілої ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, сторона обвинувачення всупереч вимогам ст.91 КПК України не вказує дати та часу вчинення кожного з них.

Виклад фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 містить суперечності стосовно форми співучасті, які полягають в наступному. З обвинувального акту вбачається, що 14 березня 2014 року обвинувачені мали попередню змову саме на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла. Вже під час перебування в будинку потерпілих у ОСОБА_9 виник злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння майном, який він негайно реалізував, напавши на ОСОБА_15 , а ОСОБА_10 приєднався до його дій. З викладу фактичних обставин в обвинувальному акті не вбачається наявності у обвинувачених попередньої змови на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , але в той же час, ця кваліфікуюча ознака їм інкримінується.

Аналогічні суперечності щодо форми співучасті (групою осіб або за попередньою змовою групою осіб) маються при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення вчиненого відносно потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

При викладенні фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_17 та ОСОБА_18 сторона обвинувачення також припустилась суперечностей стосовно виду співучасті, оскільки із змісту обвинувального акту вбачається, що 18 березня 2014 року обвинувачені досягли попередньої змови саме на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, а вже згодом у ОСОБА_9 виник злочинний намір спрямований на напад на ОСОБА_17 з метою заволодіння його майном, який він реалізував негайно, а ОСОБА_10 приєднався до нього.

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що під час нападу потерпілому ОСОБА_15 було завдано тілесних ушкоджень, отже застосовано насильство, небезпечне для його життя та здоров*я, а волю потерпілої ОСОБА_16 до опору обвинуваченими було придушено, при цьому не зазначено у який саме спосіб шляхом застосування відносно неї насильства, небезпечного для життя та здоров*я або погрози застосування такого насильства.

Обвинувальний акт при викладі фактичних обставин злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України відносно потерпілого ОСОБА_19 містить суперечності, які полягають в тому, що обвинуваченим інкримінується незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_3 належним ОСОБА_19 , який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженню, в той час як матеріального збитку у розмірі 5787 гривень 92 копійки завдано ОСОБА_20 , який будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні не має.

Пунктом 1 ч.3 ст.42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що в підпункті «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» п. 79).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати в світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54). Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Таким чином, для призначення справи до судовою розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома обвинуваченого деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту № 0002991 в порушення вимог ст. 109 КПК України не містить відомостей про залучення захисників ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які здійснювали захист обвинувачених на тій стадії провадження, надання захисникам, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_9 доступу до матеріалів досудового розслідування, що є істотним порушенням.

Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинувачених знати в чому їх обвинувачують, приходить до висновку, що зміст підозри (а не обвинувачення, як того вимагає діюче кримінальне процесуальне законодавство), викладений в обвинувальних актах у кримінальних провадженнях № 0000481, № 0002991 є неконкретним, не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомостей щодо всіх складових злочину. Реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту № 0002991 не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальні акти у данному об*єднаному кримінальному провадженні не можуть бути призначені до судового розгляду та підлягають поверненню прокуру як такі, що не відповідають вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі п.3ч.3 ст.314 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальні акти в об*єднаному кримінальному провадженні за №0002991, 0000481 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді