Справа № 545/613/17
Провадження № 1-кп/545/169/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001044 від 23.07.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, українки, громадянки України, освіта середня, офіційно не працює, заміжня, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 27 листопада 2012 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнена 19 березня 2014 року по відбуттю покарання,
- 19 вересня 2016 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із встановлення іспитового строку терміном 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення за таких обставин.

22 липня 2016 року близько 12.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, повторно, шляхом обману, який полягав у повідомленні потерпілій ОСОБА_5 неправдивих відомостей, а саме в необхідності термінової передачі грошових коштів на лікування дитини, яка нібито знаходиться на лікуванні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої, за твердженням ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи, став син потерпілої - ОСОБА_7 , приїхала до місця проживання потерпілої в АДРЕСА_3 , та видаючи себе за сестру кума сина ОСОБА_7 , чого в дійсності не було, незаконно отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 25000 гривень та 700 доларів США. В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись грошима на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 липня 2016 року близько 15.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, керуючись єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, повторно, шляхом обману, який полягав у повідомленні потерпілій ОСОБА_5 неправдивих відомостей, а саме в необхідності, окрім попередньо отриманих грошових коштів, додаткової передачі грошових

коштів на лікування дитини у зв`язку з погіршенням її стану, яка нібито знаходиться на лікуванні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої, за твердженням ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи, став син потерпілої - ОСОБА_7 , приїхала до місця проживання потерпілої в АДРЕСА_3 , та видаючи себе за сестру кума сина ОСОБА_7 , чого в дійсності не було, незаконно отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 16000 гривень, 200 доларів США та золоті вироби, загальною вартістю зі слів потерпілої 21000 гривень. В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись грошима та золотими виробами на власний розсуд.

Передані потерпілою ОСОБА_5 обвинуваченій ОСОБА_6 грошові та матеріальні цінності є спільною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Національного банку України про офіційний курс гривні та закупівельні ціни станом на 22 липня 2016 (на момент вчинення кримінального правопорушення) офіційний курс гривні до 100 доларів США становив 2481,6117, а закупівельна ціна 1 граму золота 583 проби становила 602,30 грн.
Виходячи з викладеного, сума завданих збитків потерпілим по першому епізоду складають 25000 грн. та 700 ? 24,816117 = 17 371 грн., а отже всього 42 371 грн.
По другому епізоду - 16 000 грн., 200 ? 24,816117 = 4 963 грн., та 30 гр. золота ? 602,30 грн. = 18 069 грн., а отже всього на суму 39 032 грн.
Загальна вартість завданих потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 збитків становить 81403 грн.
Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнала повністю та підтвердила факти їх скоєння за обставин викладених в обвинувальному акті.Розкаювалася, зазначила що жалкує про скоєне та більше так не вчинятиме.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 22 липня 2016 року близько 12 год. вона передала ОСОБА_6 грошові кошті в сумі 25000 грн. та 700 доларів США, які із слів останньої були необхідні на лікування дитини, яка нібито є потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є її син ОСОБА_7 . Потім в цей же день близько 15 год. вона ще віддала ОСОБА_6 16000 грн., 200 доларів США та золоті вироби. При призначенні покарання покладалась на розсуд суду. Цивільний позов просила задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 22 липня 2016 року за місцем його проживання в АДРЕСА_3 зателефонував невідомий та повідомив неправдиві відомості про необхідність передати кошти на лікування дитини, яка нібито є потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є його син ОСОБА_7 . Потім приїхала ОСОБА_6 , якій дружина ОСОБА_5 передала грошові кошти спочатку передала грошові кошти в сумі 25000 грн. та 700 доларів США, а коли ОСОБА_6 приїхала в цей же день вдруге, передала 16000 грн., 200 доларів США та золоті вироби. Наполягав на суворому покаранні. Цивільний позов просив задовольнити.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до положень ст.349 КПК України, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілих, щодо фактичних обставин по справі, оскільки, всі учасники кримінального провадження не заперечували проти встановлення такого порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за попередньо змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбачене ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжують покарання, передбачене ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд виходячи з положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка

раніше судима за аналогічний злочин, згідно довідок з медичних закладів, довідки-характеристики, ОСОБА_6 на будь-яких обліках в лікарнях області не перебуває, здорова, працездатна, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілих, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів є призначення покарання в межах встановлених санкцією ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

Вироком Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2016 року обвинувачена засуджена за вчинення злочину за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Враховуючи те, що інкримінований обвинуваченій злочин вчинений нею до ухвалення попереднього вироку Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2016 року, суд вважає за необхідне призначити їй покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироком.

Суд також враховує, що обвинувачена розкаялась у вчиненому, знаходження на її утриманні чоловіка інваліда другої групи та приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, по даній справі потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 81403 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. з підстав викладених у позовній заяві.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні визнала цивільний позов у повному обсязі.

Оцінивши заявлений цивільний позов, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням, а тому у відповідності до ст.1166 ЦК України, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2016 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 та користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 81403 (вісімдесяти однієї тисячі чотириста трьох) гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень, а всього 86403 (вісімдесят шість тисяч чотириста три) гривні.

Речові докази: роздруківку вхідних та вихідних дзвінків зі стаціонарного телефону НОМЕР_1 на двох аркушах та DVD-диск із роздруківками номерів телефонів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Полтавський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1