Справа № 576/1471/17
1-кс/576/654/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.08.17 м. Глухів
Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові клопотання слідчого Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна -
В С Т А Н О В И В:
11 серпня 2017 року слідчий Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором Глухівського відділу Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000660, яке 10 серпня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 09 на 10 серпня 2017 року невідомими особами з будівлі ферми ТОВ „Велетень, яка розташована в с. Полошки Глухівського району, було викрадено металобрухт. 10.08.2017 року під час несення служби у м. Глухові на вул. Терещенків поліцейським СРПП №4 Глухівського ВП був зупинений автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який в салоні та причепі перевозив металобрухт без відповідних документів про його походження. Цього ж дня до Глухівського ВП ГУНП в Сумській області надійшла заява директора ТОВ „Велетень ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності невстановлених осіб, які в ніч з 09 а 10 серпня 2017 року розбили залізобетонні плити на фермі ТОВ „Велетень в с. Полошки та викрали металоконструкції загальною вагою приблизно 200 кг.

10.08.2017 автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , легковий причеп марки „ Лев, д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , електронні ваги марки „Спартак Россия та металобрухт загальною вагою193 кг було оглянуто та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Клопотання розглядалось без власників майна відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.
Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів згідно ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали за клопотанням, вважаю, що в задоволені клопотання про арешт тимчасово вилученого майна потрібно відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 237 КПК України, зокрема, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу; усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду.
Відповідно до ст. 167 КПК України: - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення; - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно ст. 170 КПК України, зокрема: - арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; - метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації; арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді; треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації; вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів; - підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину; арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні; арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Дане клопотання є не доведеним, не ґрунтується на законі, протирічить вимогам ст. 170 КПК України, оскільки не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 170-173, 395 КПК України
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого Глухівського ВП ГУНП в Сумській області відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя