Справа № 199/6964/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2017 року березня місяця 06 дня м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання ОСОБА_3 про застосування вимог ст. ст. 72, 74 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3
До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, у якому просив суд перерахувати згідно ст. 72 КК України 2 дні арешту за 1 день позбавлення волі та утримання з 05.01.2017, після перерахування застосувати вимоги ст. 74 КК України.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 1кп/199/451/16 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2016 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання невідбуте обвинуваченим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2015року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислено з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено колишній - домашній арешт.
Вищезазначений вирок суду відносно ОСОБА_3 приведено до виконання 05.01.2017 згідно до протоколу затримання особи.
Попереднє ув`язнення відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 28.09.2016 під час досудового розслідування ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та при ухваленні вироку запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено колишній - домашній арешт. Тобто, ані під час досудового розслідування, ані до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 під вартою не перебував і попередньо ув`язненим не був.
Таким чином, з огляду на вимоги ч.5 ст.72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 та зарахування йому у строк попереднього ув`язнення період перебування його у ДУВП (ДСІЗО) вже після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, оскільки попереднє ув`язнення, у розумінні положень «ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили , у даному випадку ОСОБА_3 взагалі не був попередньо ув`язнений, а був затриманий 05.01.2017 через виконання вироку суду відносно нього від 07.10.2016.
Виходячи із викладеного, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 і про застосування вимог ч. 4 ст. 74 КК України, яка передбачає, що Особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.
Викладене свідчить про те, що особа відповідно до ч.4 вказаної статті може бути звільнена лише за вироком суду на стадії винесення вироку і лише за умови наявності певних обставин. У свою чергу вирок відносно ОСОБА_3 вже набрав чинності і наразі справа судом вже розглянута.
Керуючись ст. 72, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування вимог ст. ст. 72, 74 КК України відмовити.
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

06.03.2017