В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/5273/16-к
Провадження № 1-кп/0274/435/16
м. Бердичів
27.12.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ............................................ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання.......... ОСОБА_2 ,
прокурора ......................................................... ОСОБА_3 ;
потерпілої ...................................................... ... ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ................................................. ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/5273/16-к по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст.89 КК України:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
30.04.2016 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік площі Привокзальної 1А, м. Бердичева, познайомився з ОСОБА_4 . Після нетривалої розмови з останньою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 піднялись на третій поверх будівлі «Пан - Готель», який розташований за адресою: площа Привокзальна 1А, м. Бердичів, де перебували нетривалий час. Після цього, виходячи з приміщення вказаного готелю, а саме спускаючись по сходах, ОСОБА_4 спіткнулась і у неї із зовнішньої кишені куртки випав на підлогу мобільний телефон «Lenovo А 536» білого кольору. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Lenovo А 536» білого кольору належного ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковій площадці між другим та третім поверхами у приміщенні «Пан-Готель», який розташований за адресою: м. Бердичів, площа Привокзальна 1А, переконавшись що його дії не будуть помічені ОСОБА_6 та іншими особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон, який знаходився на підлозі даної сходинкової площадки, марки «Lenovo А 536» білого кольору належний ОСОБА_4 , вартістю 1500 гривень, який був споряджений однією сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_1 вартістю 25 гривень та сім-карткою мобільного оператора «Life» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 30 гривень, який знаходився у силіконовому чохлі вартістю 100 грн., та був споряджений карткою пам`яті типу «micro SD» об`ємом 8 Гб. вартістю 75 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1730 гривень.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження судом укладеної угоди. Зазначив що завдану шкоду він відшкодував, вину у вчиненні злочину визнає, розуміє наслідки затвердження судом укладеної угоди. Укладення угоди з його боку було добровільним.
Потерпіла ОСОБА_4 також не заперечила щодо затвердження судом укладеної угоди, зазначивши, що завдана ОСОБА_5 шкода повністю відшкодована, укладення угоди є добровільним.
Прокурор не заперечив проти затвердження укладеної між обвинуваченим та потерпілою угоди про примирення та призначенні покарання, що було узгоджене сторонами.
Згідно укладеної угоди про примирення, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та відшкодував завдану шкоду потерпілій. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471, 474 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, дії ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України кваліфіковані вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобовязань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 369, 370,371, 374, 376, 474, 475КПК України , суд -
Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Бердичеві.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нерозяснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: