137/708/17

У Х В А Л А
08.06.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
в присутності сторін: засудженого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , представника ВК-123 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Літинського районного суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, засудженого 23.12.2011 Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.115 КК України до одинадцяти років шести місцяів позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній клопоче про своє умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивує тим, що він в період відбування покарання став на шлях виправлення. Жодного доказу на підтвердження своєї позиції не надав.
Засуджений ОСОБА_3 , в режимі відео-конференції, клопотання підтримав, просив задовільнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Прокурор ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання засудженого. Пояснив, що ОСОБА_3 під час відбування покарання порушував режим його відбування, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Тому, дана обставина свідчить про те, що він поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Представник ВК-123 ОСОБА_5 пояснив, що засуджений негативно характеризується, має стягнення за допущення порушень режиму відбування покарання, яке на даний час не є погашеним. Зазначив, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів виправлення.
З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення після фактичного відбування не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Частина 2 ст.81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналіз даної норми свідчить, що для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідне виконання двох умов, а саме відбуття певної частини покарання та те, що засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_3 відбув необхідну частину строку покарання, що стосується того, що він довів своє виправлення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи ОСОБА_3 встановлено, що він, починаючи з 12.02.2017 року підпадає під дію ст. 81 КК України , однак відповідно до витягу із протоколу № 4 від 22.02.2017р, комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_3 у застосуванні ст.81 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів своє виправлення.
Заслуговує на увагу той факт, що ОСОБА_3 , з 10.04.2012, відбуває покарання у Літинській ВК-123, спочатку, по прибуттю в установу, він був працевлаштований, на даний час не працює з власних перконань, що також не свідчить на користь виправлення засудженого. Окрім того, за час відбування покарання ОСОБА_3 характеризується негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що має стягнення. Хоча, засуджений має два заохочення, однак вони були застосовані ще у 2013 та у 2015 роках, тому наявність даної обставини суд до уваги не бере, адже останнім все ж-таки є стягнення, яке на момент розгляду клопотання, не зняте і не погашене в установленому законом порядку. Це свідчить про те, що засуджений не лише не став на шлях виправлення, його поведінка вказує, що він навіть не робить спроб для виправлення.
Тому, наведені вище обставини доводять, що засуджений в період відбування покарання не лише не довів свого виправлення, а навіть не довів того, що став на шлях виправлення. Через, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст.81 КК України, 537 -539 КПК України -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 7 діб .
Суддя:ОСОБА_1