Справа № 565/871/15-к
Провадження № 1-кс/565/103/17
У Х В А Л А
22 березня 2017 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Кузнецовського міського суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.190 ч.2 КК України; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.186 ч.2 КК України,

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою був застосований на підставі ухвали слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.01.2017р. Зазначена ухвала закінчує свою дію 31.03.2017р. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ухвалі слідчого судді обґрунтовувалося наявністю ризиків продовження вчинення обвинуваченим злочинів та переховування від органу досудового розслідування і суду.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 днів. Клопотання прокурор обґрунтовував тим, що продовжують існувати ризики вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень та ухилення обвинуваченого від суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, покликаючись на визнання обставин викрадення коштів ОСОБА_10 , та просив змінити йому нинішній запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_11 посилався на необґрунтованість розглядуваного клопотання прокурора, на відсутність підстав для прововження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 теж підтримували думку про відсутність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Нормою ст.331 ч.3 КПК визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Кузнецовським міським судом Рівненської області в ході судового розгляду не заслухано показань потерпілої ОСОБА_12 , яка не з`явилася в судові засідання у зв`язку з хворобою, та не досліджено письмових доказів. Наведені обставини свідчать про неможливість завершення судового провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою 31.03.2017р.
В суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 до застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухилявся від явки до суду, через що 29.12.2016р. та 04.01.2017р. судом постановлялися ухвали про його привід. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти відносин власності, тісних сімейних зв`язків не має, не працевлаштований. Отже, високим є ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, зокрема і невиконання ним свого процесуального обов`язку щодо явки за викликом до суду. Крім того, ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за злочин проти відносин власності, за який відбував покарання у виді позбавлення волі, знову обвинувачується у вчиненні корисливого злочину. Така обставина, в сукупності із відсутністю в обвинуваченого самостійних легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику можливості продовження обвинуваченим вчинення нових злочинів. Суд також враховує, що за обставинами обвинувачення, ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні викрадення коштів потерпілої за місцем свого проживання. Тому, більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, не буде дієвим для запобігання описаних ризиків.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду і упередження можливості продовжувати вчинення злочинів.
Отже, є підстави продовжити дію тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на строк п`ятдесят днів.
Керуючись ст.ст. 110, 331 ч.3, 290, 350 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 50 (п`ятдесят) днів.
Ухвала суду щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчує свою дію 11 травня 2017 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК.
C у д д я : ОСОБА_1