Справа № 480/202/17-к
Провадження №: 1-кп/480/109/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Суд визнав доведеним, що 07.12.2016 в нічній час, у ОСОБА_5 , який знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, він, зі сторони городу, проник до господарської споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно, вчинив крадіжку домашньої птиці, а саме індо качок в кількості 2 штуки загальною вартістю 480 грн. та індика в кількості 1 штука вартістю 700 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1180 грн.
Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті.
Крім зізнавальних показів обвинуваченого, його вина в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: рапортом чергового Миколаївського РВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області від 07.12.2016р., заявою потерпілого ОСОБА_6 від 07.12.2016р., протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 та іншими матеріалами кримінального провадження.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, і вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в порядку ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, а також поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один (1) рік.
На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1