Провадження №1-кп/761/496/2017
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008191 від 01 липня 2016 року та кримінальне провадження № 0013237 від 20 жовтня 2016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09 грудня 2015 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., що був сплачений 09 грудня 2015 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186; ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
01 липня 2016 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 61 по вул. Щербакова в м.Києві, звернув увагу на ОСОБА_6 та підійшовши до останньої спровокував конфлікт, в ході якого при намаганні ОСОБА_6 зателефонувати чоловікові та повідомити про те, що сталося, у, ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення телефону марки «Samsung Galaxy S3 Duos» ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 , вартістю 1413 грн. 00 коп., в якому було розташовано сім-картку оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, сім-картка оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на абонентському рахунку якої грошових коштів не було та картку пам`яті Micro CD, ємністю 16 ГБ, вартістю 200 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, близько 06 год. 00 хв. 01.07.2016 року, перебуваючи біля будинку № 61 по вул. Щербакова в м.Києві, підійшов до ОСОБА_6 , після чого застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та виразилося в тому, що ОСОБА_3 , знаходячись позаду ОСОБА_6 зігнутою в лікті рукою обхопив останню за шию та будучи фізично сильнішим, почав притискати потерпілу ОСОБА_6 донизу, внаслідок чого, ОСОБА_6 , відчула фізичний біль, та стала на коліно.

В цей час, ОСОБА_3 , не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти чужим майном, ігноруючи вимоги потерпілої припинити незаконні дії, вихопив у неї з руки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3 Duos» ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 , вартістю 1413 грн. 00 коп., в якому знаходились сім-картка оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, сім-картка оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на абонентському рахунку якої грошових коштів не було та картка пам`яті Micro CD, ємністю 16 ГБ, вартістю 200 грн., після чого побіг у бік будинку АДРЕСА_2 .

А всього ОСОБА_3 відкрито викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 1613 грн. 00 коп., з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 18 жовтня 2016 року приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 1-б по вул. Салютній в м.Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в під`їзді № 2 вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 18 жовтня 2016 року приблизно о 23 год. 50 хв., підійшов до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , де з метою проникнення в середину приміщення, з якого мав намір таємно викрасти чуже майно, звернувся до невстановленої слідством особи, яка мала при собі ключ від вхідних дверей вищевказаного під`їзду, з проханням відчинити йому двері під`їзду, не повідомляючи останній про свої справжні наміри. Після того, як невстановлена слідством особа, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 відчинила вхідні двері під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , останній проник в середину приміщення, де піднявшись по сходах на площадку між 4 та 5 поверхами, підійшов до сховища, в якому мешканці будинку зберігали особисте майно, та взявшись руками за металопластиковий ролет, яким зачинялось вищевказане сховище, застосував фізичну силу та зламав замок ролета, після чого підняв його вгору та проник в середину сховища, звідки повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: спінінг, вартістю 3000 грн., який знаходився в чохлі, вартістю 600 грн., набір для барбекю, вартістю 2400 грн., а всього майна на загальну суму 6000 грн.

Після цього, утримуючи при собі таємно викрадене майно, ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся та дав наступні показання.

Так, ОСОБА_3 вказав, що приблизно о 06 год. 00 хв. 01.07.2016 року, проходячи повз магазин «АТБ» по вул. Щербакова, 61 в м.Києві, звернув увагу на двох дівчат, одна з яких була його знайомою. Підійшовши до дівчат в нього з останніми виник конфлікт, зокрема з потерпілою ОСОБА_6 , яка дістала зі своєї сумочки свій телефон та почала телефонувати своєму чоловікові. Він, з метою завадити їй здійснити дзвінок, підійшов зі спини до ОСОБА_6 , знаходячись лівіше, та правою рукою зігнутою у лікті схопив її за шию, при цьому завалившись на неї, вирвав з правої руки останньої телефон марки «Samsung Galaxy S3 Duos». Потім він з місця події втік та телефон здав в ломбард на паспорт свого знайомого. В подальшому на прохання потерпілої, він повідомив останній місцезнаходження телефону та йому відомо, що потерпіла його викупила з ломбарду. Також він відшкодував потерпілій завдану їй шкоду, вибачився перед останньою, щиро розкаюється у скоєному.

Крім того, він, 18 жовтня 2016 року приблизно о 00 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку 1-Б по вул. Салютній в м.Києві, потрапив до під`їзду вказаного будинку в той час як до під`їзду заходила жінка, що там мешкала. Перебуваючи в приміщенні вказаного вище під`їзду між 4 та 5 поверхами він звернув увагу на ролет, який був зачинений. Зазначений ролет він відчинив, шляхом здійснення ривка вгору, що призвело до поломки замка. Після чого із вказаного сховища, він викрав спінінг та набір для барбекю, який одразу ж продав на зупинці громадського транспорту розташованій неподалік будинку № 1-б по вул. Салютній в м.Києві двом невідомим особам. Він щиро розкаюється у скоєному, запевняє суд у тому, що зробив для себе належні висновки.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.186; ч.3 ст.185 КК України у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновків про доведеність винуватості ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186; ч.3 ст.185 КК України, за вчинення яких він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186; ч.3 ст.185 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно, а також як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про його особу, те, що він раніше судимий та йому призначалось покарання у виді штрафу, як він відбув, має місце реєстрації та постійне місце проживання, де характеризується задовільно, є особою молодого віку, виховувався в не повній сім`ї, а саме без батька.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати його щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в повному обсязі.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому, призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, вважає за необхідне застосувати принцип частково складання призначених покарань, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодий вік, його поведінку та негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, те що він просив вибачення у потерпілої ОСОБА_6 та добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, має постійне місце проживання та реєстрації, задовільну його характеристику за місцем проживання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у вигляді цілодобового домашнього арешту слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: CD диск із відеозаписом з камер спостереження залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0013237.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя