Справа № 216/1277/16-к
Провадження № 1-кп/216/271/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

с участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000012 від 08.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, професійно-технічна освіта, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, являється учасником бойових дій, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ), на посаді навідника, у військовому звані солдата, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

01.09.2015 року, Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 407 ч. 2 КК України, до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді навідника у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту про проходження військової служби у визначений час 07.08.2015 року о 08год. 00хв. до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до вказаної військової частини, правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 05.02.2016 року біля 18год. 00хв., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю та суду показав, що він, після повернення з зони проведення АТО, проходив службу за місцем дислокації своєї військової частини, оскільки його дружина була у той час вагітною, вона дуже хвилювалась, плакала, постійно дзвонила йому, погрожувала розлученням, він був вимушений залишитись дома, але після того як вона заспокоїлась, він добровільно повернувся до військової частини.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого, вірно, кваліфікували за ст. 407 ч. 4 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби)..

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного, який характеризується за місцем проживання та служби позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому правопорушенні розкаюється, є учасником бойових дій, має відзнаки за місцем проходження служби, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, покарання відбув.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимого ст. 66 КК України, суд визнає - повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - судом визнано вчинення злочину повторно.

Враховуючи вищевикладене, особу підсудного, обставини, що пом`якшують, покарання, суд вважає, що покарання щодо підсудного ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ст. 407 ч. 4 КК України з застосуванням ст.. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч.4 КК України - у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, залишити до набрання вироку законної сили.

Матеріали кримінального провадження № 0000012 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1277/16-к (1-КП/216/271/16).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того, засудженому роз`яснено вимоги ст. 376 ч.3 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1