АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/9962017 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 , за участю представника апелянта - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, якою йому повернуто його скаргу на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 30 грудня 2016 року до ЄРДР та додатково долучені апелянтом відомості, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року ОСОБА_8 повернуто його скаргу на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 30 грудня 2016 року до ЄРДР.

На обґрунтування слідчий суддя послався на пропуск скаржником встановленого ст. 303 КПК України терміну оскарження такої бездіяльності, бо заява про кримінальне правопорушення була подана до Генеральної прокуратури 30 грудня 2016 року, а зі скаргою на бездіяльність, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді лише 16 січня 2017 року та не подав заяву про поновлення строку оскарження, а слідчий суддя позбавлений права вирішити питання про поновлення строку самостійно.

Не погодившись зі вказаним висновком, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій акцентує увагу, що вже першим пунктом своєї скарги на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України він поставив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження цієї бездіяльності, яке обґрунтував тим, що про бездіяльність він достеменно дізнався лише 10 січня 2017 року.

Подання окремої заяви чи клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає, отже слідчий суддя помилково витлумачив норми процесуального закону, а тому прийняв хибне рішення про повернення йому скарги.

Крім того, апелянт обґрунтовує наявність викладених у його заяві про кримінальне правопорушення, спрямованій до Генеральної прокуратури України достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене працівниками прокуратури під час обшуку в його житлі, посилається на низку норм чинного КПК України на обґрунтування свої правової позиції в цій частині і тому просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві від 30 грудня 2016 року до ЄРДР та негайно розпочати досудове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника апелянта на підтримку апеляційних доводів, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами судової справи та додатково наданими апелянтом відомостями, судова колегія визнає наступне.

Всупереч висновкам слідчого судді, на що правильно звернув увагу апелянт, чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає подання будь-якої окремої заяви чи клопотання щодо поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження, а, як видно з тексту його скарги до слідчого судді, ОСОБА_7 дійсно вже першим пунктом скарги поставив питання про поновлення пропущеного строку оскарження бездіяльності працівників Генеральної прокуратури України, відповідним чином мотивувавши поважність причин цього пропуску.

Слідчий суддя проігнорував цю прямо висловлену вимогу, безпідставно послався на відсутність у нього права самостійно вирішувати питання поновлення пропущеного строку, а тому прийняв помилкове рішення про повернення скарги.

Вже зі вказаних підстав апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, отже ухвала слідчого судді має бути скасована.

Втім, оскільки в решті вимог скарги слідчий суддя будь-яких матеріалів не досліджував і рішення по суті скарги не приймав, враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, а також особливості апеляційного розгляду на цій2 стадії кримінального провадження, встановлені ст. 422 КПК України, судова колегія позбавлена можливості досліджувати інші доводи апеляційної скарги та надані на їх обґрунтування відомості, а тому визнає за необхідне, скасувавши оскаржену ухвалу слідчого судді, призначити новий розгляд скарги у цьому ж суді першої інстанції, отже апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, якою його скаргу на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 30 грудня 2016 року до ЄРДР йому повернуто задовольнити частково.

Вказану ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: