АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/196/17 Справа № 708/1399/16-к Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Леськи Черкаського району Черкаської області, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на 3 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням в іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Чигиринського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 16 жовтня 2016 року близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, проник на огороджену територію дачного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом зриву металевої скоби на вхідних дверях проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав дві чавунні двохкамфорні плити, що належать ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 900 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_10 , не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції статті від 07.09.2016 року). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме : при звільненні ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та при покладанні на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України судом не враховано, що Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» статтю 76 КК України викладено в новій редакції, яка регламентує обов`язок суду у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням покласти на таку особу обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, та за необхідності додатково, передбачені ч. 2 зазначеної статті. Також зазначає, що злочин ОСОБА_7 був вчинений 16.10.2016 року, тобто після набрання законної сили Закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_11 ; думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах , досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким не оспорюється.

Його дії за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Покарання , призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції 3 роки позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, також ніким з учасників судового розгляду не оскаржується.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норму закону України про кримінальну відповідальність в частині покладання на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, є обгрунтованими.

Так, Законом України від 07.09.2016 року № 1292-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016 року, статтю 76 КК України викладено в новій редакції та обов`язки, які були зазначені п. п. 3, 4 ч. 1ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009 року) містяться в п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, якими передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З урахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинено 16.10.2016 року, тобто після набрання законної сили внесених змін зазначеним Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, судом першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ст. 76 КК України щодо покладання на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а тому вирок районного суду в цій частині підлягає зміні та приведенню у відповідність до вимог Закону.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції від 07.09.2016 року), як того просить прокурор в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного, на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - зміні в частині застосування до обвинуваченого вимог ст. 76 КК України, виклавши їх в наступній редакції : «Відповідно до ст. 76 КК України (в редакції 07.09.2016 року) слід покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації».

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині застосування вимог ст. 76 КК України та викласти в наступній редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції 07.09.2016 року) слід покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :