Дата документу Справа № 318/1309/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/483/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/1309/16-к
Категорія: ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановила:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, вважаючи, що для прийняття такого рішення існує сукупність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: на досудовому розслідуванні активно сприяв слідству у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, внаслідок чого, останній не має до нього жодних претензій, має мати пенсійного віку, яка хворіє та потребує його підтримки.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26.11.2015 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.
На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 26.05.2016 року по 25.11. 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.
У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий: 26.11.2015 Кам`янсько- Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Як вказано у вироку суду, 11 травня 2016 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , через незачинену хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння, звідки з будинку таємно викрав майно, після чого, зник з місця вчинення злочину, та у подальшому розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 920 гривень.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу в частині застосування ст. 69 КК України до ст. 185 ч. 3 КК України та заперечує проти застосування ст. 71 КК України, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого частково, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було розглянуто судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обставини справи не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин.

Обов`язковою умовою прийняття судом обставин провадження як таких, що ніким не оспорюються та не підлягають дослідженню, є вимога закону роз`яснити сторонам зміст цих обставин. Крім цього, суд повинен переконатися, що визнання сторонами обставин справи є добровільним, та роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Крім того, встановивши, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Проте, при відтворенні звукозапису судового засідання колегією суддів встановлено, що, надаючи показання, ОСОБА_7 пояснив, що не вчиняв крадіжку телескопічної вудочки потерпілого ОСОБА_9 , що свідчить про часткове визнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, у зв`язку з чим, суд першої інстанції не міг продовжувати судовий розгляд у спрощеному порядку.

Звертає на себе увагу й той факт, що у суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 взагалі не визнав своєї вини у вчиненому, заперечував факт його проникнення до будинку потерпілого ОСОБА_9 та крадіжку у нього телескопічної вудочки.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів вважає, що порушення судом першої інстанції вимог ст. 349 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і є підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження.

Крім того, у зв`язку з тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду сторонами, у тому числі стороною захисту, не заявлялись клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, а колегією суддів не встановлені підстави для зміни зазначеного запобіжного заходу на більш м`який вид, то строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити на 30 днів, а саме до 29.04.2017 року включно.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити на строк 30 днів, тобто до 29.04.2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4