Справа № 715/570/17
Провадження № 5/715/2/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна по національності від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою та застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2003 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і остаточно призначено йому покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків у вигляді 3 років та 5 днів позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. Фактично призначене покарання ОСОБА_5 не відбував. Адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в просить, у зв`язку із тяжким психічним захворюванням ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та неможливістю реального відбування ним покарання в умовах кримінально-виконавчої установи, звільнити його від подальшого відбування покарання та просить застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, в умовах психіатричного кабінету Глибоцької ЦРЛ.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , клопотання підтримав, пояснив, що стан здоров`я ОСОБА_5 унеможливлює реальне відбування ним покарання в умовах кримінально-виконавчої установи, оскільки це є небезпечним для його життя, в зв`язку з чим просив суд клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти даного клопотання, і вирішення даного питання залишив на розгляд суду.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так судом встановлено, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2003 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і остаточно призначено йому покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків у вигляді 3 років та 5 днів позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
Ухвалою Глибоцького районного суду від 15.05.2017 року призначено щодо засудженого ОСОБА_5 амбулаторну комісійну судово- психіатричну експертизу на стадії виконання вироку, на вирішення якої було поставлено наступні запитання: 1. Чи страждає ОСОБА_5 на психічні захворювання? 2. Якщо страждає, то на які саме захворювання, з якого часу, чи мають ці захворювання хронічний характер, та який їх перебіг на даний час? 3. Чи може ОСОБА_5 за своїм психіатричним станом відбувати покарання у місцях позбавлення волі? 4.Чи потребує ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо потребує то яких саме?

04.07.2017 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 265, з якого вбачається, що на даний час підекспертний ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі розладів особистості та поведінки обумовлених органічним дегенеративним ураженням головного мозку (хорея Гентінгтона), за діючою «МКХ-10» повний клінічний психіатричний діагноз звучить як: Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС (хореї Гентінгтона), виражений органічний психосиндром, прогресуюча дементна форма. Психічне захворювання, на яке страждає підекспертний ОСОБА_5 по даним усієї наявної та представленої меддокументації підтверджується з жовтня 2016 року, відноситься до категорії хронічних психічних захворювань зі стійким, безремісійним перебігом та незадовільним прогнозом. За своїм психічним станом в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання підекспертний ОСОБА_5 не може відбувати покарання у місцях позбавлення волі, так як вищезазначене психічне захворювання згідно Наказу Міністерства Юстиції та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» відноситься до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання - міститься у розділі 6. п.6., де звучить наступним чином: «Розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку - нейроінфекції, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодження головного мозку». За своїм психічним станом на даний час підекспертний ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, в умовах психіатричного кабінету Глибоцької ЦРЛ.

Як вбачається з пп.3 п.1 розділу 6 Додатку №13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року, ОСОБА_6 входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
П. 1 розділу 7 до переліку вказаних захворювань відносить також інші дегенеративні хвороби нервової системи за наявності вираженої деменції.
З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що наявне у ОСОБА_5 захворювання, а саме ОСОБА_6 , враховуючи висновок судово-психіатричного експерта, дають суду підстави зробити висновок про те, що вказана хвороба відноситься до категорії тяжких в розумінні ст. 84 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Крім цього, суд задовольняючи клопотання захисника суд також враховує, що злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджено вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2003 року до позбавлення волі, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з часу ухвалення вироку минуло понад 13 років та 7 місяців, потерпіла особа від даного злочину померла, що підтверджується довідкою Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №290 від 29 грудня 2016 року, засуджений ОСОБА_5 за своїм станом здоров`я є особою, що не здатна самостійно задовольняти життєві потреби та потребує постійного стороннього догляду і лікарського нагляду, що в своїй сукупності, з врахуванням соціального та сімейного стану ОСОБА_5 , свідчить про реальну втрату засудженим суспільної небезпечності та унеможливлює вчинення ним злочинів у майбутньому.
При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При таких обставинах суд приходить до висновку про можливість звільнення від реального відбування ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.7 ст.539 КПК України, у разі задоволення клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання засудженим, який захворів на психічну хворобу під час відбування покарання, суддя вправі застосувати примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 Кримінального кодексу України.
Згідно вимог п.3 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з врахування ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати примусовий захід у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_5 діяння, тяжкості захворювання, ступеня небезпечності останнього, з огляду на висновок судово-психіатричного експерта, згідно якого ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, в умовах психіатричного кабінету Глибоцької ЦРЛ, суд вважає, що клопотання в цій частині також підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, ч. 2 ст. 84, ст.ст. 93-94 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 від подальшого відбування покарання призначеного вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2003 року за ч.1 ст.125 ст.ст. 71, 72 КК України у вигляді 3 років та 5 днів позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, у зв`язку з тяжкою хворобою «Хорея Гентінгтона», що відноситься до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Застосувати щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, в умовах психіатричного кабінету Глибоцької ЦРЛ.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1