Вирок
Іменем України
21 липня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

потерпілої: ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000295 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, освіта середня, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: раніше не судимий: 05.02.2004 р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21.08.2004 р. іспитовий строк скасовано, засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання; 06.02.2007 р. Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі; 17.11.2010 р. Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 9 років позбавлення волі; 29.04.2016 р. звільнений від відбування покарання згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 21.04.2016 р.,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

13.09.2016 року близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи в салоні автомобіля марки «Daewoo Lanos» червоного кольору, під керуванням особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, рухались по вул. Мічуріна в с.Нова Чортория Любарського району Житомирської області, де в цей час побачили потерпілу ОСОБА_10 , яка рухалась на велосипеді в попутному напрямку.

В цей час ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, вирішили вчинити розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном, а також зґвалтування останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, одягнули на свої голови тканину у вигляді масок з прорізями для очей та рота, після чого особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» червоного кольору, обігнав потерпілу ОСОБА_10 , розвернувши автомобіль та почав рухатися їй назустріч, засліплюючи світлом фар, і, таким чином, змусив останню зупинитись на узбіччі проїжджої частини дороги поблизу домогосподарства по АДРЕСА_2 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та діючи за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, тримаючи в руці предмет, ззовні схожий на пістолет, підбіг до ОСОБА_10 та з метою заволодіння майном останньої, несподівано для потерпілої відкрито напав на неї, закривши однією рукою їй рота, а іншою приставив до голови предмет, ззовні схожий на пістолет, висунувши при цьому вимогу не кричати.

Погрожуючи ОСОБА_10 негайною фізичною розправою - вбивством шляхом застосування предмета, ззовні схожого на пістолет, який ОСОБА_10 реально сприйняла як зброю, придатну для стрільби, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, натягнув на голову ОСОБА_10 тканину у вигляді шапки без прорізів для очей та рота та застосувавши фізичну силу, посадив потерпілу на заднє сидіння автомобіля, фактично позбавивши її таким чином свободи пересування, можливості вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися і рухатися у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб та у будь-який час.

Після цього, ОСОБА_9 сів поряд з ОСОБА_10 , приставив до її голови предмет, ззовні схожий на пістолет, і наказав мовчати, а особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, вийшовши з автомобіля, взяв сумочку ОСОБА_10 , залишену нею на вулиці біля велосипеда, та забравши з собою, сів в автомобіль.

Потерпіла ОСОБА_10 в обстановці, що склалася, сприймаючи погрози негайного застосування до неї фізичного насильства та погрози вбивством як реальні для свого життя та здоров`я, як такі, що дійсно можуть бути виконані ОСОБА_9 та особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, боячись за своє життя і здоров`я, не чинила опору нападникам.

Подолавши шляхом застосування психічного насильства здатність потерпілої до опору, ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, перебуваючи в салоні автомобіля, діючи за попередньою змовою між собою, застосовуючи фізичну силу та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: трьома каблучками із золота, бувших у користуванні, загальною вагою 5 г, парою сережок із золота, бувших у користуванні, загальною вагою 2 г, мобільним телефоном марки «LENOVO» моделі А6010» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) з дротовою гарнітурою (навушниками), ліхтариком, грошовими коштами в сумі 200 гривень та трьома банківськими (платіжними) картки ПАТ КБ «Приватбанк».

Продовжуючи свої злочинні дії, через невеликий проміжок часу ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, на автомобілі марки «Daewoo Lanos» червоного кольору під керуванням особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, відвезли ОСОБА_10 у безлюдну місцевість поза межами населеного пункту с.Нова Чортория Любарського району, де погрожуючи застосуванням фізичного насильства та предмета, ззовні схожого на пістолет, який ОСОБА_10 реально сприймала як зброю, придатну для стрільби, змусили останню скинути одяг та вступити з ними по черзі в природні статеві зносини спочатку з особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, після цього з ОСОБА_9 і таким чином, зґвалтували ОСОБА_10 .

Після зґвалтування потерпілої, ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, на автомобілі марки «Daewoo Lanos» червоного кольору під керуванням особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, відвезли ОСОБА_10 до місця здійснення нападу на неї поблизу домогосподарства по вул. Мічуріна, 10 в с.Нова Чортория Любарського району, де залишили останню, знявши з її голови тканину у вигляді шапки без прорізів для очей та рота, та пригрозили фізичною розправою у разі звернення до правоохоронних органів, після чого з викраденим майном ОСОБА_10 з місця злочину зникли.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №513 від 21.09.2016 р. у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця шиї зліва, яке відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Внаслідок вчинення особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 , останній було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 11437 (одинадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 50 коп.

Під час розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав та пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах він разом зі своїм знайомими ОСОБА_11 на автомобілі останнього приїхали в с. Нова Чортория Любарського району. Коли проїжджали вздовж селом побачили потерпілу, яка їхала на велосипеді в попутному напрямку, розвернулись та почали рухатись їй на зустріч. ОСОБА_11 зупинив автомобіль поряд з потерпілою, після чого вони вдвох вийшли з автомобіля. Він закрив потерпілій рота та приставив до скроні запальничку у вигляді пістолета, а ОСОБА_11 одягнув на її голову маску, після чого посадили потерпілу до салону автомобіля, забравши сумку потерпілої та поїхали за межі села, де по черзі кожен із них зґвалтував потерпілу. Після цього вони відвезли потерпілу на те ж саме місце, де вона залишила велосипеда. Викрадені у потерпілої речі, а саме золоті вироби та мобільний телефон залишились у ОСОБА_11 , він лише попросив у нього золоту каблучку, яку в подальшому подарував своїй дівчині ОСОБА_12 . У вчиненому щиро розкаявся, засуджує свою поведінку, прохав суд суворо його не карати. Заявлений цивільний позов потерпілої визнав частково, вважає заявлену суму моральної шкоди завищеною.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає у с. Нова Чортория Любасркього району. 13.09.2016 р. близько 22 год. 30 хв. вона поверталась додому з місцевого магазину, де працює продавцем. Коли їхала на велосипеді побачила на узбіччі припаркований автомобіль «Ланос» червоного кольору, потів він почав рухатись в попутному із нею напрямку, а коли вона повернула на свою вулицю, побачила, що вказаний автомобіль рухається їй на зустріч, а потім наблизився на дуже близьку відстань до неї, вона не втрималась і впала з велосипеда. Потім автомобіль раптово зупинився поруч із нею та з нього вийшли двоє чоловіків, один з яких приставив їй до скроні пістолет та погрожуючи ним наказав сісти до автомобіля, після чого одягнули їй на голову маску. Під час руху автомобіля вони весь час погрожували їй та вимагали віддати золоті прикраси та мобільний телефон. Сприймаючи їхні погрози як реальні, вона віддала їм золоті сережки, три каблучки та мобільний телефон. Через деякий час водій зупинив автомобіль, після чого кожен з тих чоловіків по черзі зґвалтував її. Потім вони відвезли її на те місце, де вона залишила велосипед та поїхали у невідомому напрямку. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі, при призначені покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_10 є його дружиною. 13.09.2016 р. вранці дружина пішла на роботу в місцевий магазин в с. Нова Чортория. Близько 22 год. 30 хв. він зателефонував дружині на мобільний телефон та вона повідомила, що їде додому. Через хвилин двадцять не дочекавшись дружини він знову зателефонував, однак телефон вже був вимкнений. Через деякий час дружина прийшла додому, була дуже схвильована та повідомила, що її пограбували та зґвалтували. В подальшому звернулися до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що вона працює у кафе «Європа» у с. Нова Чортория Любарського району. 13.09.2016 р. у вечірній час до кафе зайшла ОСОБА_15 , на ній були золоті сережки, три золоті каблучки та срібний ланцюжок, вони поспілкувались близько години, після чого ОСОБА_15 сіла на велосипеда та поїхала в напрямку свого місця проживання. На наступний день від власника кафе вона дізналась про те, що ОСОБА_16 пограбували та зґвалтували двоє невідомих чоловіків.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він проживає в с. Нова Чортория Любарського району та здійснює підприємницьку діяльність в місцевому магазині, де продавцем працювала ОСОБА_15 13.09.2016 р. в першій половині дня він заїхав до магазину, щоб забрати у ОСОБА_18 виручку, яка на той час працювала. Наступного дня від своєї дружини йому стало відомо, що ввечері двоє невідомих чоловіків пограбували та зґвалтували ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що з ОСОБА_21 вони перебували у близьких стосунках. У вересні 2016 року, точної дати вона не пам`ятає, поблизу училища в смт Любар, ОСОБА_22 подарував їй золоту каблучку, яку через деякий час вилучили працівники поліції, оскільки вона виявилась краденою.

В обґрунтування вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення надано письмові матеріали кримінального провадження, які сторона захисту не оспорювала та проти них не заперечувала, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ( т.1 а.п. 7-8);

- заява ОСОБА_23 про згоду на проведення огляду (т.1 а.п. 13).

- протокол огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Мічуріна в с.Нова Чортория Любарського району Житомирської області з план-схемою та ілюстративною таблицею до нього (т.1 а.п. 9-12);

- протокол огляду місця події в домогосподарстві по АДРЕСА_2 з ілюстративною таблицею до нього (т.1 а.п. 14-22);

- документи з характеризуючими даними потерпілої ОСОБА_24 (т.1 а.п. 27- 29);

- оптичний носій інформації - диск з відеозаписом записом допиту потерпілої ОСОБА_24 (т.1 а.п. 33);

- заява потерпілої ОСОБА_24 від 14.09.2016 р. з додатками (т.1 а.п. 35-36);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.09.2016 р. з потерпілою ОСОБА_25 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого потерпіла на місцевості вказала та пояснила про обставини вчинення кримінальних правопорушень стосовно неї (т.1 а.п. 38-45, 47-57);

- висновок судово-медичного експерта №513 від 21.09.2016 р., згідно якого у ОСОБА_10 було виявлено синець на шиї зліва, синець лівого плеча, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.п. 59-60);

- протоколи отримання зразків для експертизи ОСОБА_24 (т.1 а.п. 89, 94, 95);

- висновок судово-медичного експерта-імунолога №983 від 16.09.2016 р. щодо визначення групової належності крові ОСОБА_10 (т.1 а.п.93);

- висновок судово-медичного експерта-імунолога №981 від 28.09.2016 р. (т.1 а.п. 120);

- висновок судово-медичного експерта-імунолога №986 від 27.09.2016 р. (т.1 а.п.135-136);

- висновок судово-медичного експерта-цитолога №241/ц від 07.10.2016 р. (т.1 а.п.145-147);

- висновок експерта №10-452 від 04.11.2016 р. (т.1 а.п. 163-173);

- висновок експерта №10-460 від 31.10.2016 р. (т.1 а.п. 177-188);

- висновок експерта №10-461 від 18.11.2016 р. (т.1 а.п. 192-201);

- довідка УОТЗ УМВС України в Житомирській області №859/18/01-2016 від 15.09.2016 (т.1 а.п.209);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду від 21.09.2016 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів (т.1 а.п. 215-216);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.10.2016 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.п.218-219);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.10.2016 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.п.221-222);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду від 21.09.2016 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів (т.1 а.п. 229);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.09.2016 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.п.233-234);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду від 21.09.2016 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів (т.1 а.п. 239).

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.10.2016 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.п.241-242);

- оптичні носії інформації - диски з інформацією, вилученою в операторів телекомунікацій в кількості 4 шт. (т. 1 а.п.246-247);

- довідка УОТЗ УМВС України в Житомирській області №1084/18/01-2016 від 10.11.2016 (т.1 а.п.250-253);

- заява ОСОБА_14 від 25.09.2016 (т.2 а.п. 6);

- протокол огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Запорізькій неподалік домоволодіння АДРЕСА_3 з ілюстративною таблицею до нього (т.2 а.п. 34-40);

- висновок експерта №5/411 від 03.11.2016 р., згідно якого вартість мобільного телефону торгівельної марки «Lenovo» модель А6010 в комплеткі з дротовою гарнітурою (навушниками) для прослуховування аудіотворів, з урахуванням ознак зносу, станом на 13.09.2016 р. могла складати 2787,50 гривень (т.2 а.п. 47-55);

- розписка потерпілої ОСОБА_24 від 12.11.2016 р. про отримання від працівників поліції мольного телефону марки «Lenovo» моделі А6010 (т.2 а.п. 56);

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 (т.2 а.п.66-67);

- заява ОСОБА_9 від 28.09.2016 р.,в якій він повідомляє про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень відносно потерпілої ОСОБА_10 (т.2 а.п.68-71);

- протокол затримання підозрюваного ОСОБА_9 від 28 вересня 2016 р. (т.2 а.п.78-79);

- протокол огляду місця події від 28.09.2016 з ілюстративною таблицею та записами зображень на оптичні носії інформації (диски) до нього (т.2 а.п.80-91);

- товарний чек від 13.09.2016 р. про вартість 1 грама золота (т.2 а.п.93);

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (т.2 а.п.94);

- копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців (т.2 а.п.95);

- довідки ФОП ОСОБА_26 про вартість мобільного телефону «Lenovo» марки А6010 від 28.09.2016 р. (т.2 а.п.96-98);

- заява потерпілої ОСОБА_24 від 28.09.2016 з додатками (т.2 а.п.99-102);

- протокол огляду місця події від 28.09.2016 з ілюстративною таблицею до нього (т.2 а.п.112-115);

- повідомлення про неможливість проведення експертизи №5/413 від 31.10.2016 (т.2 а.п.119-122);

- розписка потерпілої ОСОБА_24 від 10.12.2016 р. про отримання від працівників поліції золотої каблучки, яку у неї було викрадено 13.09.2016 р. (т.2 а.п.123);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 28.09.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_10 , яка серед пред`явлених їй для впізнання каблучок вказала на ту, яка належить їй та була викрадена 13.09.2016 р. (т.2 а.п. 124-129);

- протокол огляду місця події від 28.09.2016 з ілюстративною таблицею та додатком (т.2 а.п.130-133);

- розписка ОСОБА_12 від 28.09.2016 (т.2 а.п. 134);

- рапорт від 28.09.2016 (т.2 а.п. 137);

- протоколи відібрання зразків для експертизи підозрюваного ОСОБА_9 (т.2 а.п.245, 250, 248, 251);

- висновок судово-медичного експерта-імунолога №1029 від 03.10.2016 р. про визначення групової належності крові ОСОБА_9 (т.2 а.п.249);

- документи, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 (т.2 а.п. 138-140, 145-169, 171-172, 174-177, 179-181, 183, 185-187, 232, 234);

- заява підозрюваного ОСОБА_9 від 28.09.2016 (т.3 а.п.1);

- протокол огляду місця від 29.09.2016 р. (т.3 а.п.2-3);

- висновок експерта №250/ц від 19.10.2016 р. (т.3 а.п.8-9);

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 , під час якого останній на місцевості вказав та пояснив про обставини вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень (т. 3 а.п. 10-16);

- рапорти від 28.09.2016 (т.3 а.п. 17-18);

- протокол огляду місця події з додатками від 19.10.2016 року (т.3 а.п. 68-74);

- висновок судово-психіатричної експертизи №382-2016 від 25.10.2016 р.,згідно якого ОСОБА_9 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним психічним захворюваннями, або слабоумством не страждав. Міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час (т.3 а.п. 80-82);

- акт спеціальної медичної комісії Д-362 від 22.11.2016 р., згідно якого ОСОБА_9 наркологічно здоровий (т.3 а.п. 86);

- висновок експерта №10-539 від 25.11.2016 р., з довідкою про витрати на проведення експертизи (т.3 а.п. 89-105);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів від 24.10.2016 (т.3 а.п. 116-117);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів від 24.10.2016 (т.3 а.п. 124-125);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду про надання дозволу на проведення обшуку від 24.10.2016 (т.3 а.п. 130-131);

- ухвала слідчого судді Любарського районного суду про надання дозволу на проведення обшуку від 24.10.2016 (т.3 а.п. 139-140);

- протокол обшуку від 03.11.2016 р, в ході якого за місцем проживання матері ОСОБА_9 ОСОБА_27 за адресою: АДРЕСА_4 , були вилучені речі та предметі одежі, які належать ОСОБА_9 (т.3 а.п. 142-155);

- протокол обшуку від 03.11.2016 р. за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 (т.3 а.п. 161-166);

- рапорти від 22.11.2016 (т.4 а.п. 10-11);

- довідка УОТЗ УМВС України в Житомирській області №1241/18/01-2016 від 14.12.2016 (т.4 а.п.43-47).

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила розбій; у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів; у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із погрозою застосування фізичного насильства, вчиненому групою осіб, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст. 152 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочинів, визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Згідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.), (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., №8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) Про практику призначення судами кримінального покарання (далі «Пленум» у всіх відмінках), суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Пункт 2 Постанови Пленуму визначено, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Пункт 3 зазначеної Постанови пленуму встановлено, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, ч. 2 ст. 187 КК України - до тяжких злочинів, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України до злочинів середньої тяжкості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, потерпіла при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинені ним злочини в межах санкції статей КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, при цьому правових підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 та 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_9 лише в умовах ізоляції від суспільства, не призначаючи йому максимального покарання, в межах санкцій статей КК України, за яким він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, в даному випадку є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, по даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8650 гривень та 100000 гривень моральної шкоди, який при розгляді кримінального провадження потерпіла підтримала, а обвинувачений визнав частково.

Заявлені цивільні позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, із вказаної норми права випливає, що шкоду, завдану потерпілій повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_9 , який вчинив злочин, в результаті якого і виникла у потерпілої шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом, тому цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити повністю.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 і моральну шкоду, яку вона оцінює у 100000 грн. і вона полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку вчиненням стосовно неї злочинів насильницького характеру.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат/їх тривалості, можливості відновлення, тощо/та з урахуванням інших обставин.

Суд дійшов висновку, що виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням дій обвинуваченого, суми спричинених матеріальних збитків, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, повинен становити 70000 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілої. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення судових експертиз.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст. 152 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою приватною власністю;

- за ч. 2 ст. 146 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 152 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою приватною власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання з 28.09.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою, а саме: - в період з 28 вересня 2016 року по 21 червня 2017 року включно, до набрання чинності Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22 червня 2017 року і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 залишити незмінною тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 23638,40 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 8650 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят) гривень матеріально шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди,

Речові докази: ланцюжок з металу білого кольору, карту пам`яті, сім карту мобільного оператора Київстар, хрестик з металу світло сірого кольору, жіночу сумочка - клатч червоного кольору, жіночий светр, джинси блакитного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

- стерильна ватна паличка з зразками букального епітелію потерпілої ОСОБА_10 , стерильна ватна паличка з зразками слини потерпілої ОСОБА_10 , предметні скельця з мазком піхви потерпілої ОСОБА_10 , вушна паличка та ватний тампон з піхви потерпілої ОСОБА_10 , зразки нігтьових пластин потерпілої ОСОБА_10 , зчіс лобкового волосся потерпілої ОСОБА_10 , стерильна ватна паличка з зразками букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , стерильна ватна паличка із зразками слини підозрюваного ОСОБА_9 залишити на зберіганні в кімнаті тимчасового зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області;

- спідню білизну ОСОБА_9 , целофановий пакет білого кольору з написом «Фуршет» в якому виявлено предмети одежі: кепка темного кольору зі смужками білого кольору з написом «Сурфінг», жіноча блуза червоного, рожевого, білого, блакитно та чорних кольорів, труси жіночі білого кольору, бюстгальтер білого кольору, футболка темного кольору, сонцезахисні окуляри, провід до мобільного телефону чоловіча куртка з тканини темно - синього кольору з написом на комірці «АДІДАС», штани темно синього кольору з написом «АДІД», джинсові штани сіро - синього кольору, дві камуфляжних куртки, камуфляжні штани залишити на зберіганні в кімнаті тимчасового зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області, до прийняття рішення по суті в кримінальному провадженні щодо особи, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження;

- футляр для зберігання зброї в пластмасовому корпусі чорного кольору, в середині якого знаходиться щіточка для чищення каналу ствола зброї - залишити на зберіганні в кімнаті тимчасового зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області;

- СД диск з допитом потерпілої ОСОБА_10 , чотири СД диски з інформацією отриманою тимчасовим доступом до речей та документів у ТОВ Лайфселл, ПрАТ «МТС - Україна», ПрАТ «Київстар», три СД диски з інформацією з мобільного телефона підозрюваного ОСОБА_9 , СД диск з записом проведеного слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 , СД диск з інформацією отриманою тимчасовим доступом до речей та документів у ТОВ Лайфселл залишити у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки Леново моделі А6010, навушники білого кольору, каблучка з металу жовтого кольору, повернуті власниці ОСОБА_10 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3