Справа 127/9808/17
Провадження 1-кс/127/3849/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000217 внесеного до ЄРДР 22.09.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шаргород, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, українець, громадянин України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11.05.2017, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що підполковник ОСОБА_4 , проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_4 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до пунктів 6, 8, 9, 11 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 3 червня 2013 року № 389 та своїх посадових обов`язків підполковник ОСОБА_4 є службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а згідно із ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV у разі вчинення протиправних діянь військовослужбовці несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

05 травня 2017 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 діючи умисно та з корисливих мотивів, у м. Шаргород Вінницької області висунув громадянину ОСОБА_8 вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США за сприяння в непризові останнього на строкову військову службу.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи із корисливих мотивів, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, 10 травня 2017 року близько 17 год. 15 хв. підполковник ОСОБА_4 в приміщені свого службового кабінету, який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) доларів США за сприяння в непризові останнього на строкову військову службу

Таким чином, підполковник ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог пунктів 6, 8, 9, 11 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 3 червня 2013 року № 389, своїх посадових обов`язків та ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, 10 травня 2017 року близько 17 год. 15 хв. в приміщені свого службового кабінету, який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) доларів США за сприяння в непризові останнього на строкову військову службу,чим вчинив, одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, будь-якої дії, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

У зв`язку з цим11травня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та іншими матеріалами отриманими у встановленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, останній з огляду на суворість передбаченого ч.3 ст.368 КК України покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час бажання ОСОБА_4 ухилитись від слідства та суду підтверджується безпідставними скаргами на стан здоров`я під час проведення з останнім невідкладних слідчих дій, що в свою чергу затягує строки досудового розслідування та підтверджується показами допитаних лікарів та медичними висновками.

Отже, останній у вказаний спосіб, перешкоджає проведенню досудового розслідування іншим чином.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду та резонансу, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За наведених підстав прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, одружений, на всі виклики слідчого з`являється.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000217 внесеного до ЄРДР 22.09.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 , з під варти в залі суду відразу після проголошення ухвали суду.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , діє 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя