Ухвала іменем україни 30 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року про повернення останній її апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2016 року.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , засудженої вироком Кам`яно-Буського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України.
На зазначену ухвалу засуджена надіслала апеляційну скаргу, яку суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області ухвалою від

12 вересня 2016 року повернув особі, яка її подала.
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу про повернення її апеляційної скарги, стверджуючи, що подала апеляційну скаргу до суду в установлений законом строк.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка заперечила проти задоволення касаційної скарги та просила залишити без зміни оскаржувані судові рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було досліджено під час судового розгляду й оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про повернення апеляційної скарги було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 зазначеного Кодексу, п. 4 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, котра її подала, у випадку, якщо скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і така особа не порушує питання про поновлення цього строку.

Суд, приймаючи таке рішення, зазначив, що засуджена апеляційну скаргу подала з пропуском строку апеляційного оскарження судового рішення відповідного виду.

Однак такі висновки апеляційного суду не узгоджуються з вимогами процесуального закону до апеляційної скарги та положеннями щодо порядку визначення початку й закінчення процесуальних строків, а також суперечать даним, наявним у матеріалах провадження.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційну скаргу, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подано на ухвали суду першої інстанції протягом семи днів із дня її оголошення.

При цьому ст. 115 цього ж Кодексу встановлено, що при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку, а ч. 5 цієї ж статті передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Крім того, згідно з ч. 6 зазначеної норми процесуального закону, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

До того ж ст. 116 КПК України передбачає, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки, а строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Як свідчить наявна у матеріалах провадження розписка засудженої ОСОБА_6 , копію ухвали, про апеляційне оскарження якої остання порушувала питання, засуджена отримала у день її проголошення 12 серпня 2016 року, який відповідно до календаря був п`ятницею.

Тобто, строк на апеляційне оскарження цією ухвали для засудженої починався у перший робочий день після вихідних (суботи та неділі)

15 серпня 2016 року, а останнім днем цього строку, з урахуванням того, що він припадав на неділю 21 серпня, був понеділок 22 серпня того ж року.

Крім того, як видно з апеляційної скарги засудженої, копія якої є у матеріалах провадження, а оригінал наданий самою ОСОБА_6 , вона подана до адміністрації Галицької виправної колонії 22 серпня 2016 року, тобто останнього дня строку на апеляційне оскарження ухвали суду від

12 серпня 2016 року.

Таким чином, з урахуванням наведених норм процесуального закону, які встановлюють правила обчислення процесуальних строків, та наявної інформації, висновок апеляційного суду про те, що засуджена подала апеляційну скаргу на ухвалу від 12 серпня 2016 року поза строком на її апеляційне оскарження, суперечить вимогам процесуального закону та матеріалам кримінального провадження, унаслідок чого рішення про повернення апеляційної скарги на підставі ч. 3 ст. 399 КПК України є незаконним, необґрунтованим та передчасним та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції, колегії суддів необхідно врахувати наведене у цій ухвалі та те, що для осіб, які перебувають під вартою, днем подачі ними документів вважається день передачі таких до адміністрації установи, де вони утримуються, а не день їх відправлення за відповідною адресою.

Керуючись статтями 404, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області

від 12 вересня 2016 року про повернення останній її апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2016 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 _________________ ОСОБА_2 ______________ ОСОБА_3