В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000022 від 16.01.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, громадянина республіки Вірменія, вірмена за національністю, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2016 року о 14 годині 56 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Митній зі сторони у напрямку вулиці Собранецької, що в м. Ужгороді, під`їжджаючи до регульованого перехрестя з вул. Шевченка, не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу на вимогу червоного світла світлофора, а навпаки будучи самовпевненим, легковажно розраховуючи на свій незначний досвід, збільшивши швидкість та продовжив рух через регульоване перехрестя при цьому не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 4.16, 8.1, 8.7.3«е», 8.10, 10,1, 12.1, 12.3, 16,1, 16.3, 18.2 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожньої розмітки 1.14.3 «пішохідний перехід, що регулюється світлофором», а також не врахував дорожню обстановку що склалася, в результаті чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які в той час переходили по регульованому пішохідному переходові проїзну частину дороги з права на ліво відносно руху транспортного засобу у відповідності та з дотриманням вимог правил дорожнього руху на зелене світло світлофора (для пішоходів).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходи:

- ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 100 від 28.01.2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому середньої третини лівої ключиці із зміщенням, закритого перелому головки малогомілкової кістки лівої гомілки із зміщенням і згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості;

- малолітній ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 101 від 27.01.2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді : закритого поперечного перелому нижньої третини лівої стегнової кістки із зміщенням відламків, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійно-рваної рани підборіддя по центру та на слизовій нижньої губи і згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямомому причинному зв`язку з наступившими наслідками, отриманням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні злочину не визнав, та пояснив, що не порушуючи ПДР України він рухався по вул. Митній в напрямку вул. Собранецької в м. Ужгороді, на вулиці стояла сонячна погода, перед ним рухався автомобіль марки «Шевролет Авео», темного кольору, номерного знаку якого він не пам`ятає. При під`їзді його до регульованого перехрестя в його напрямку горіло зелене світло, він пригальмував щоб пропустити автомобіль, що рухався попереду, який повертав ліворуч, після чого продовжив рух та проїжджаючи через перехрестя почув удар справа, після чого застосував гальмування та приблизно через 10 метрів зупинився і побачив у дзеркало салону заднього виду на проїжджій частині дороги лежачих пішоходів. Він відразу вийшов з автомобіля підійшов до потерпілих та почав надавати невідкладну медичну допомогу, при цьому викликав поліцію та швидку. Під час удару потерпілих він не бачив.
Під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати. При призначенні покарання просив суд врахувати те, що ним відшкодовано потерпілим завдану злочином шкоду.
Допитана в судовому засіданні потерпіла показала, що 16.01.2016 року вона поверталася разом з малолітнім сином ОСОБА_8 , 2010 р.н. з розважального закладу «Хепі-Бум». Підійшовши до регульованого перехрестя вул. Митна-Шевченко вона мала намір перейти з сином дорогу зі сторони ректорату до вул. Шевченка через вул. Митну. Коли включилося зелене світло світлофора вона тримаючи сина за руку почала переходити дорогу, пройшовши 2-3 кроки їх збив автомобіль який рухався у напрямку вул. Собранецької. Від удару її відкинуло взад, а сина на декілька кроків на середину дороги.
В подальшому в судовому засіданні потерпіла відмовилася від цивільного позову, у зв"язку із відшкодуванням завданої злочином шкоди, просила суд залишити його без розгляду, що визначення міри покарання для обвинуваченого просила суд суворо його не карати, подавши суду 19.01.2017 року заяву відповідного змісту.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 16.01.2016 року близько 15 год. вона стояла на автобусній зупинці, що розташована на вул. Митній в м. Ужгороді, де чекала на маршрутний автобус. Зі сторони вул. Собранецької в напрямку пл. Дружби Народів під`їхав автобус № 9 до якого сіли люди, та автобус продовжив рух в напрямку перехрестя вул. Митної Шевченка, де зупинився, оскільки включилося червоне світло. Після цього вона подивилася в напрямку вул. Собранецької, оскільки чекала автобус № 7, і відразу почула сильний звук удару , при цьому вона відразу повернулася та побачила автомобіль марки Хюндай темного кольору в якого на капоті над переднім правим кутом авто (капот, фари) знаходився малолітній хлопчик якого від удару відкинуло на праве по напрямку руху автомобіля узбіччя, а сам автомобіль проїхавши ще приблизно два метри зупинився на проїжджій частині дороги ближче до правого краю дороги. Зазначила, що самого зіткнення не бачила, але на світлофорі було червоне світло, оскільки перед перехрестям зупинився автобус. Також зазначила, що опади були відсутні, але проїзджа частина дороги була мокрою, звуку гальмування вона не чула.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що водійський стаж має з 2005 року. 16.01.2016 року близько 15 год. він керував автобусом № 9 та їхав з пл. Корятовича по вул. Собранецькій у напрямку вул. Краснодонців у м. Ужгороді. Від"їхавши від зупинки відразу під`їхавши до перехрестя вул. Митна-Шевченко він зупинився перед світлофором, оскільки на світлофорі включилося червоне світло. В цей час він побачив що на вул. Митній зі сторони пл. Дружби Народів на перехресті закінчував маневр повороту наліво, до вул. Шевченка, легковий автомобіль, марки якого він не запам`ятав. В цей час також почали переходити дорогу пішоходи - жінка з дитиною, зліва направо по напрямку його руху. Одночасно з цим він побачив як зі сторони пл. Дружби Народів у напрямку вул. Собранецької на червоне світло світлофора стрімко розпочав рух водій автомобіля темного кольору марки «Хюндай», який не гальмуючи здійснив наїзд на пішоходів жінку з дитиною. Жінка відлетіла відразу а дитина перелетіла через капот. У пішоходів було зелене світло.Також додав , що звуку гальмування не було чути.
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 16.01.2016 року він їхав в якості пасажира в маршрутному таксі № 9 до залізничного вокзалу, під"їхавши до перехрестя вул. Митна-Шевченка водій автобуса зупинився на червоне світло світлофора і через 2-3 секунди він почув звук удару. Самого ДТП він не бачив, оскільки дивився в бік світлофора, що розташований з правої сторони від дороги, і точно може сказати, що на світлофорі горіло червоне світло. Після цього він вийшов з автобуса щоб надати допомогу постраждалим. Підійшов до авто, на ньому було пошкоджено бокове дзеркало, капот і бампер.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_13 показала, що 16.01.2016 року близько 15 год. вона знаходилася на автобусній зупинці, що розташована по вул. Митній в м. Ужгороді, де чекала на автобус. Знаходячись на вказаній зупинці вона дивилася в напрямку вул. Собранецької, оскільки звідти чекала на автобус і почула сильний звук удару , при цьому вона одразу ж повернулася де побачила автомобіль Хюндай темного кольору, на капоті якого була дитина, яку потім відкинуло на праве по напрямку руху автомобіля узбіччя, а сам автомобіль проїхавши ще декілька метрів зупинився на проїжджій частині ближче до правого краю дороги, з автомобіля вийшов водій та підбіг до дитини. Зазначила, що на переході для пішоходів горіло зелене світло.

Крім повного визнання вини ОСОБА_7 , його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, а саме: показами допитаних свідків, протоколом огляду речей та перегляду відеозапису від 21.01.2016 року, переглядом диску який містить відеозапис обставин при яких сталася ДТП, висновками судово-медичної експертизи № 100 від 28.01.2016 року та № 101 від 27.01.2016 року, протоколом огляду місця ДТП від 16.01.2016 року, схемою та фототаблицями до зазначеного протоколу, висновком № 38 судової автотехнічної експертизи від 25.01.2016 року, згідно якого на момент огляду і експертного дослідження рульове керування, гальмівна система, ходова частина та світлова системи автомобіля «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані і могла виконувати свої функції, передбачені конструкцією, висновком судової автотехнічної експертизи № 41 від 26.01.2015 року, згідно якого в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог пунктів 18.2 та 12.3 ПДРУ, водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. Технічна можливість уникнути наїзду на пішоходів шляхом застосування маневрування не розглядається, так як при виникненні небезпеки для руху Правила дорожнього руху України вимагають від водія застосовувати тільки гальмування, а не маневрування, виходячи з визначення терміну «небезпека для руху», який є в п. 1.10 ПДРУ. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.
Сукупність здобутих по справі та перевірених судом доказів, які суд вважає достовірними, допустимими, належними та достатніми, повністю підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і доводять, що не виконання водієм ОСОБА_7 вказаних вище вимог Правил дорожнього руху України знаходяться, в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно довідки № 149-22012016/21210/21210 ОСК ГУНП в Закарпатській області від 22.01.2016 року, ОСОБА_7 раніше не судимий.
Згідно довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 28.01.2016 року № 54, ОСОБА_7 під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває.
Згідно довідки Ужгородської міської поліклініки від 25.01.2016 року № 80/01-7 ОСОБА_7 на психіатричному обліку у відділенні психоневрологічного диспансеру УМП не перебуває.
Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфікуючою ознакою якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття обвинуваченого.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину щодо малолітнього.
Крім того при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри та виду покарання суд також враховує думку потерпілої, якій обвинуваченим відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, позицію потерпілої , а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.
Речовий доказ вилучені пластмасові уламки від транспортного засобу, які поміщені в поліетиленовий пакет експертної служби № 1448355 під час огляду місця ДТП по вул Митній в м. Ужгороді від 16.01.2016 року знищити.
Речовий доказ DVD - диск на якому зображено відео події ДТП за участю ОСОБА_7 , що мала місце 16.01.2016 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати по справі вартість проведеної автотехнічної експертизи у розмірі 790 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , матеріальної та моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 моральної шкоди залишити без розгляду.
Запобіжний захід у виді застави, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати.
Повернути заставодавцю ОСОБА_14 сплачені в якості застави за ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2016 року грошові кошти у розмірі 12402 гривень (квитанція № ПН200 від 01.02.2016 року)
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік із позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Речовий доказ по справі автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.
Речовий доказ вилучені пластмасові уламки від транспортного засобу, які поміщені в поліетиленовий пакет експертної служби № 1448355 під час огляду місця ДТП по вул Митній в м. Ужгороді від 16.01.2016 року знищити.
Речовий доказ DVD - диск на якому зображено відео події ДТП за участю ОСОБА_7 , що мала місце 16.01.2016 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати по справі вартість проведеної автотехнічної експертизи у розмірі 790 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , матеріальної та моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 моральної шкоди залишити без розгляду.
Запобіжний захід у виді застави, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_14 сплачені в якості застави за ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2016 року грошові кошти у розмірі 12402 гривень (квитанція № ПН200 від 01.02.2016 року)
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1