ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/5150/17
провадження № 1кс/201/3415/2017
УХВАЛА
10 квітня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме вчинення неправомірних дій співробітниками поліції відносно ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування допитано як потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив наступне: 03.03.2017 близько 14 години 00 хвилин я разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , яка була за кермом, на власному автомобілі «ВАЗ 2111», н.з. НОМЕР_1 , рухався з м. Дніпро до м. Кам`янське по об`їздній дорозі на м. Кам`янське (наскільки мені відомо це траса Р52). В процесі нашого руху поблизу АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреси розташування якого я назвати не можу, я побачив невідомих мені двох осіб у формі працівників поліції, які були на автомобілі марки Opel, здається моделі Astra, сріблястого кольору (номері мені невідомі), які спілкувалися із невідомим мені водієм транспортного засобу BMW чорного кольору (модель та номер не знаю) та його пасажиром, яких, як я зрозумів, зупинили за порушення ПДР. Побачивши це, я вирішив зупинитися та підійти до вищевказаних осіб аби спитати чи не потрібна допомога.

Коли я підійшов до вказаних осіб, то привітавшись поцікавився яка причина зупинки транспортного засобу, при цьому у мене була ввімкнена камера ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була причеплена до моєї курточки на спеціальній прищепці, на що з боку працівників поліції надійшло зустрічне питання: «А хто Ви такий?». Після цього я повідомив їм, що я є громадянином України, а також журналістом та пред`явив своє посвідчення кореспондента Газети громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на що працівники поліції у грубій формі повідомили мені, що такі посвідчення не є документом та вони самі здатні надрукувати їх у будь-якій кількості. Однак, я став наполягати щодо отримання відповіді стосовно причини зупинки транспортного засобу, а також повідомляв їм, що робота поліції є гласною та вони зобов`язані повідомити таку інформацію, повідомляв їм що я є громадянином України та маю право це знати. Проте, відповіді на свої запитання не отримав, при цьому працівники поліції висловлювали сумніви щодо того, що я є громадянином України, також висловлювались критично та із сумнівами щодо справжності мого посвідчення, та в кінці діалогу повідомили, що я «схожий на собаку». Надалі працівники поліції зовсім перестали приділяти уваги особам, яких вони раніше зупинили, та переключили свою увагу повністю на мене, при цьому погрожуючи тим, що відвезуть мене до відділення поліції. Я не заперечував, проте зауважував, що у разі наявності підстав для затримання та складання відповідного протоколу я заперечувати не буду. Вони також повідомили мені, що я займаюся хуліганськими діями, однак нічим це не обґрунтовували. Після цього один із працівників поліції схопив мене за куртку та потягнув в бік проїжджої частини, чим, на мою думку, створив небезпеку для мого життя та здоров`я. У цей момент я зняв камеру зі свої куртки та почав тримати на витягнутій руці об`єктивом до себе.

У цей момент між мною та працівниками поліції виникла словесна перепалка у грубій формі, при цьому на мої неодноразові вимоги вони не пред`явили мені своїх службових посвідчень, а тому я не міг переконатися, що вони дійсно є працівниками поліції. Дана перепалка тривала близько 30 секунд, після чого вони почали викручувати мені руки. Я у цей момент для збереження свого майна почав притискати належну мені камеру до себе, а працівники поліції протягнули мене до свого автомобіля та поклали на багажник, при цьому один із них казав іншому щоб забирав у мене камеру. У свою чергу я почав кричати своїй дружині аби вона вмикала свій мобільний телефон на режим відеозйомки, також я відчув удар в область обличчя з правої сторони, яким чином він був нанесений пояснити не можу, а інший працівник поліції, який стояв зліва від мене, зірвав з моєї руки камеру, нанісши мені тілесні ушкодження на пальці лівої руки. Своїй дружині я кричав, аби вона забрала мою камеру у працівників поліції, при цьому один з працівників поліції казав іншому аби він поклав мою камеру до свого карману. Коли моя дружина почала вимагати повернути камеру, то їй у грубій формі відмовили. Після цього працівники поліції почали вдягати на мене спецзасоби - кайданки, при цьому висловлюючи образи в мій бік, проявляючи явну неповагу, а коли вдягнули їх, то дуже сильно затягнули, що, на мою думку, є катуванням. Далі мені стало погано та я просив їх викликати швидку допомогу, на що вони погодилися та нічого не робили по відношенню до мене. Крім того, я просив викликати швидку і свою дружину, однак їй відмовили, оскільки вважали мене затриманим та повідомили, що це мають працівники поліції.

Через деякий час, близько 14 години 15 хвилин, вказані вище працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу, яка приїхала десь о 14 годині 30 хвилин, у складі якої приїхало 5 осіб чоловічої статі, на автомобілі ВАЗ «2104», темно-синього кольору, із синіми номерами, номер я не знаю. Жодна з цих осіб мені не також представилася, при цьому привіталися з працівниками поліції, які вчиняли щодо мене незаконні дії, при цьому один із цих працівників покликав мою дружину та показово почав повертати відеокамеру, яку дістав фактично з під автомобіля Opel та повідомляв, що вона мабуть впала туди під час мого затримання, при цьому поклавши її на багажник зазначеного автомобіля. Я попросив дружину взяти камеру та подивитися у якому вона стані, після чого моя дружина повідомила, що на об`єктиві наявні подряпини, камера була уся у бруді та у ній була відсутня картка пам`яті на 32 гігабайти. На це працівники поліції, які мене затримували та вчиняли незаконні дії, повідомляли, що вони нічого не бачили та ніякої карти пам`яті вони не брали. Після цього, коли всі працівники поліції поспілкувалися між собою, то прийняли рішення везти мене до відділення поліції, при цьому посадивши мене на переднє сидіння автомобіля Opel. На моє питання та питання моєї дружини вони повідомили, що везуть мене до с. Єлизаветівка, проте насправді повезли до сел. Петриківка.

У процесі всіх зазначених подій та у подальшому на одному із інспекторів, які мене затримували, була нагрудна камера невеликого розміру, при цьому з його слів вона працювала та вела відеозапис. У процесі руху автомобіля я знову неодноразово просив викликати швидку допомогу, однак мені було відмовлено у грубій формі.

По приїзду до відділення поліції у сел. Петриківка, близько 15 години 00 хвилин, мене завели до приміщення вказаного відділення, при цьому один із працівників поліції, що вчиняли відносно мене незаконні дії кудись пішов, а інший залишався поблизу чергової частини. Безпосередньо у відділенні поліції з боку вищевказаних осіб відносно мене активних протиправних дій вже не здійснювалося, вони мене фактично ігнорували. На всі мої зауваження та вимоги щодо виклику безоплатної юридичної допомоги, швидкої медичної допомоги, полегшення ступеню затиску кайданок, а також складання відповідних процесуальних документів відносно мене ніяких дій вчинено не було. Після цього я просив викликати мені швидку медичну допомогу працівників поліції чергової частини, на що вони відповіли згодою. Приблизно через годину чи півтори приїхала швидка медична допомога, мене оглянула лікар-жінка, яка надала мені першу медичну допомогу та наполягала на моїй госпіталізації, однак працівники поліції, які відносно мене з самого початку вчиняли проти правні дії, мене не відпустили.

Близько 15 години 15 хвилин до відділення поліції приїхав мій знайомий ОСОБА_6 , який через деякий час зміг потрапити до начальника відділення та поспілкувався з ним з приводу моєї ситуації та допомоги у припиненні незаконних дій відносно мене. Після втручання начальника відділення поліції хвилин за 20 до приїзду швидкої медичної допомоги з мене зняли кайданки, після чого мені казали що я є затриманою особою, однак фактично мою свободу ніхто не обмежував.

Крім того, у подальшому ОСОБА_6 спілкувався з працівниками поліції, які мене затримували, з приводу повернення належної мені карти пам`яті, однак останні почали про щось думати, та згодом повідомили, що в них даної карти пам`яті немає.

На мої подальші прохання викликати представника прокуратури мені було відмовлено, при цьому мені вказали де прокуратура знаходиться.

Далі, близько 19 години 30 хвилин він покинув територію відділення поліції та попрямував до прокуратури, де мною було написано відповідну заяву, під час написання якої на мій номер мобільного телефону НОМЕР_2 надходили дзвінки з невідомих мені номерів мобільних телефонів з погрозами та вимогами забрати заяву з прокуратури та видалити наявні відеозаписи. Крім того, зі слів ОСОБА_7 , йому також надходили погрози від працівників поліції, які мене затримували, аналогічного змісту та з аналогічними вимогами.

На підставі викладеного, слідчий, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, просив суд надати тимчасовий доступ до інформації, речей та документів, які мають перебувати у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0000029, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню з нижчевикладених підстав.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163165, 309, 369372 та 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотанні старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1