Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/79/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2, 3 ст. 185 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2015 року за № 0002160, та 03.02.2016 року за № 0000165 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Світловодського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , судимого:

-18.08.2009 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 310 КК України, до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-14.12.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.190 КК України, до штрафу у розмірі 850 гривень;

-14.05.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.389 КК України на 5 років позбавлення волі;

-06.11.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на 5 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.08.2014 року на підставі постанови Свердловського міського суду Луганської області від 31.07.2014 року, ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

визнано винуватим засуджено та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у виді 3років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 3 жовтня 2016 року за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 900 грн. у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за таких обставин.

Так, 21 листопада 2015 року, близько 19 год., ОСОБА_7 , проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою особистого збагачення, вирішив викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 переконавшись, що його дії нікому не помітні, скориставшись відсутністю власників, відчинивши фіртку, проник на територію домоволодіння.

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_7 підійшов до вхідних дверей будинку, шляхом ривка відчинив замок, тим самим проник до приміщення будинку звідки таємно викрав кольоровий телевізор марки «SHARP», модель 14 D2- SA, китайського виробництва вартістю 280 грн.

З місця вчинення кримінального праворпшуення зник, викраденим розпорядившись на свій власний розсуд.

Крім того 02.02.2016 року, приблизно о 20 год. 50 хв., ОСОБА_7 прибув до будинку АДРЕСА_1 та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що його злочинні дії непомітні іншим особам, відчинив хвіртку та проник на територію зазначеного домоволодіння. Підійшовши до житлового будинку, ОСОБА_7 відчинив вхідні двері та проник до будинку АДРЕСА_1 . Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку ОСОБА_7 не зміг довести злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки відразу ж був виявлений власницею домоволодіння ОСОБА_9 . Після цього, боячись, що його злочинні дії будуть викриті ОСОБА_7 вибіг із вказаного будинку та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 23.02.2016 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , належного його знайомому - ОСОБА_10 , де він разом останнім вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 вирішив викрасти належне ОСОБА_10 майно. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що власник квартири спав, та переконавшись що його дії нікому не помітні, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, повторно з буд. АДРЕСА_1 , таємно викрав DVD програвач марки «ВВК ВК 311SI», вартістю 214 грн.; відеомагнітофон марки «Panasonic NV-S0225», вартістю 100 грн.; акустичні колонки марки «Радіотехніка», потужністю 70 Вт., вартістю 100 грн., авсього викрав майна на загальну суму 414 грн.

З місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, посилаючись на те, що до взяття його під варту на його утриманні були дружина та син віком 5 місяців. Дружина є сиротою та немає родичів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції обвинуваченого, проте просила вирок суду першої інстанції змінити на підставі ст.404 КПК України в частині зарахування строку попереднього увязення у строк відбування покарання з дня затримання по день набрання вирком законної сили, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи і ніким із учасників процессу не оспорюються.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися учасниками процесу.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив серію умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, що свідчить про суспільну небезпечність зазначеної особи. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання щодо нього компрометуючих матеріалів не надходило, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся активно сприяв розкриттю злочину, запевнив суд, що не допустить в майбутньому подібних діянь. Врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю кримінальних правпорушень, та обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, та на перкоання колегії суддів обґрунтовано дійшов висновку про призначення покарання останньому у межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попоредеження скоєння останнім нових кримінальних правопорушень.

Доводи обвинуваченого викладені в апеляції про наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини, що є піставою для пом`якшення йому покарання є необґрунтованими, оскільки останній, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив серію навмисних корисливих злочинів проти власності, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а тому колегія суддів вважає, що підстави для пом`якшення покарання останньому відсутні, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Разом із тим, згідно ч.2 ст.404 КПК україни суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог. Якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Оскільки судом першої інстанції у вироку в повній мірі не враховано положення ч.2 ст.75 КК України п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та лист роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на №6244-06/15-вих (вх. №1738/0/1-15 від 29 грудня 2015 року) про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року №838-V111 «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та не зараховано обвинуваченому у строк відбуття покарання строк його попереднього увзянення з дня затримання по день набрання вироком законної сили, включно, із розрахунку день за два.

Тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк перебування у місцях попереднього ув`язнення з дня затримання - 03 жовтня 2016 року по день набрання вироком законної сили - 02 лютого 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_7 змінити у частині зарахуваня строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

На підставі ч.2 ст.404 КПК України відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з дня затримання - 03 жовтня 2016 року по день набрання вироком законної сили - 02 лютого 2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4