Справа №1в/359/61/2017р.

УХВАЛА

16 березня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
заявник ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одружений, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ
09.02.2017 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .
Відповідно особової справи , останній раніше судимий:
28.05.2004 року Броварським міським судом Київської області за ст. 187 ч.2; ст. 186 ч.2; ст. 70 КК України на строк 5 років позбавлення волі на основі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки.
29.03.2012 року Совєтським районним судом м. Красноярськ Російської Федерації за ст. ЗО ч.І; 228-1 ч.З п «г»., ст.228 ч.2; ст.327 ч.З; ст.62 ч.І; ст.69 ч.З ст.71 КК Російської Федерації строком на 8 років 6 місяців позбавлення волі 15.11.2013 року Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області перекваліфіковано статті вироку від 29.03.2012 року на ст.14 ч.І; ст.307 ч.З; ст.309 ч.2; ст.358 ч.4; ст.70 ч.І КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі. 04.02.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 року № 838-УШ, та зарахувати засудженому в строк відбування покарання період із 08.12.2010 року по 12.07.2012 рік. з 19.08.2014 рік по 19.09.2014рік.
Початок строку: 29.03.2012 року Кінець строку: 04.04.2018 року
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення знаходиться з 30.03.2010 року.
11.12.2010 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації СІЗО№1, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
31.05.2012 року перебував в м. Старцево Російської Федерації CI3О №6, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
26.07.2012 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації ВК №17 зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
19.11.2012 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації КТБ зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
24.12.2012 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації ВК №17 зарекомендував себе з негативної сторони мав 3 стягнення правами начальника колонії,заохочень не мав.
28.04.2014 року перебував в СІЗО м. Києва зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
11.10.2014 року перебував в СІЗО м. Харкова зарекомендував cебе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
24.11.2014 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації ВК №17 зарекомендував себе з негативної сторони мав 2 стягнення правами: начальника колонії,заохочень не мав.
23.04.2015 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації КГБ зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
18.05.2015 року перебував в м. Красноярськ Російської Федерації ВК №17 зарекомендував себе з негативної сторони мав 2 стягнення правам начальника колонії,заохочень не мав.
29.10.2015 року перебував в СІЗО м. Києва зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.
В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 03.12.2015 року. За час відбування. покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має 3 заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.
Був працевлаштований на виробництві установи на дільниці деревообробки ,але на даний час із відсутністю виробничого навантаженні не працює.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення ; э персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установа виконує.
За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.
Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті, завжди має охайний вигляд.
Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.
Вину за вироком суду визнав.
В судове засіданні представник БВК №119 надав заяву про слухання справи за їх відсутності через відсутність технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, просять клопотання по УДЗ задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 надав письмове клопотання про розгляд клопотання про УДЗ за його відсутності.
Також у письмових поясненнях заявив, що на час відбування покарання на території РФ, а це був час Євромайдану, до нього було безпідставно застосовано стягнення за його громадянську позицію як Українця. І тільки після екстрадиції на територію України отримав можливість на належне відбуття покарання.
Заявник ОСОБА_4 заявлені вимоги про УДЗ підтримав.
Заслухавши думку прокурора, який заперечень проти задоволення клопотання не надав , дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку .
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин,
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, враховуючи позитивну характеристику БВК №119 від 26.07.2016 року , його працевлаштування в БВК №119 , з отриманням зарплати, що підтверджено документально.
За період перебування ОСОБА_5 в БВК №119 з 03 грудня 2015 року встановлена наявність 3-х заохочень - 05 квітня 2016 року , 07 липня 2016 року та 10 лютого 2017 року, непогашених стягнень не має.
Невідбута частина покарання на 16.03.2017 року складає 01 рік 18 днів.
Тому суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, , суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення задовольнити
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одружений, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 15.11.2013 року , засудженого згідно Ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області, яким перекваліфіковано статті вироку від 29.03.2012 року Совєтського районного суду м. Красноярськ Російської Федерації на статті ст.14 ч.І; ст.307 ч.З; ст.309 ч.2; ст.358 ч.4; ст.70 ч.І КК України строком на 8 років 6 місяців позбавлення волі - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 01 рік 18 днів .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1