АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Депертаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000106 від 24 квітня 2015 року.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2016 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого та накласти арешт на речі, вилучені 01 липня 2016 року в помешканні підозрюваного ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

Зокрема, апелянт зазначає, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно підозрюваного ОСОБА_8 необхідне з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що передбачає санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Управлінням з розслідування кримінальних справ у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості якого внесені 24 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000106, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч1 ст. 364, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що перебуваючи на займаній посаді, будучи представником органу державної влади, уповноваженої на виконання функцій держави, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з елементами вимагання, шляхом отримання 01.07.2016 року неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень, за невжиття заходів щодо звільнення ОСОБА_11 з займаної посади та безперешкодного виконання ним у подальшому своїх службових обов`язків.
01 липня 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в помешканні підозрюваного ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

За результатами вказаних вище слідчих (розшукових) дій виявлено та вилучено майно, а саме: подарункові сертифікати Watsons на 100 гривень у кількості 27 шт.; талони на п: автозаправної станції БРСМ номіналом 10 літрів в кількості 27 шт.; талони на газ автозаправної станції БРСМ номіналом 20 літрів в кількості 20 шт.; годинник Michael Kors жовтого кольору - коробці чорного кольору; годинник Zenith з ременем коричневого кольору; талони на паливо А95 номіналом 20 літрів автозаправної станції АВІАС в кількості 4 шт.; талони на паливо VENTUS 95 номіналом 10 літрів автозаправної станції КЛО в кількості 10 шт.; банківську картка банку «Хрещатик» № НОМЕР_1 ; банківська картка банку Правекс Банк» № НОМЕР_2 ; банківська картка банку ПриватБанк № НОМЕР_3 ; картка БРСМ № НОМЕР_4 ; документи в папці ЖК «RiverStone» на 8 арк.; ключі з логотипом Lexus з брелком; технічний паспорт на транспортний засіб Lexus GX 470, державний номерний знак НОМЕР_5 ; мобільний телефон Nokia сірого кольору зовнішньо пошкоджений з зарядним пристроєм; ніж з рукоятко - білого кольору в футлярі виготовленому з дерева; планшет ApplelPad білого кольору; 3 запечатані коробки з патронами Evolution 30-06, 11,9g; годинник Poljot в футлярі синього кольору; годинник Kleynod в футлярі зеленого кольору; автомат номер НОМЕР_6 в футлярі чорного кольору; рушниця Sauer 303 в футлярі чорного кольору; рушниця Model IJ - 26 - футлярі зеленого кольору; 2 магазини з патронами; планшет Apple lPad білого кольору в чохлі сірого кольору; телефон Apple lphone 4 білого кольору та телефон Apple lphone 5 білого кольору телефон Nokia роздвижний чорного кольору; МасВооk білого кольору та МасВооr рожевого кольору; ноутбук HP сірого кольору з зарядним пристроєм; зв`язку з 2 ключів з логотипом марки Lexus; пластикова картка з ключем з логотипом марки Lexus; 1 ключ з логотипом марки Toyota; службове посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 ; мобільний телефон Nokia коричневого кольору; ноутбук Sony Vaio чорного кольору; конверт білого кольору з документами та банківською карткою Ощадбанк № НОМЕР_8 ; конверт документами та банківською карткою Приват Банк № НОМЕР_9 ; 2 банківські катки ПриватБанку № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 ; 14 патронів; 1 магазин з патронами.

02 липня 2016 року, старший слідчий в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Депертаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майна у кримінальному провадженні під № 0000106, яке було вилучено під час обшуку 01 липня 2016 року в помешканні підозрюваного ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_1

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2016 року залишено без задоволення вищезазначене клопотання старшого слідчого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170, ч. 1 ст. 173 КПК України та вказав, що відсутні законні правові підстави для арешту вказаного у клопотанні майна.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може.

Кримінальний процесуальний Кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого в цілому відповідає зазначеним вимогам.

Також, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, як випливає з положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є предметом кримінального правопорушення та його доказом, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання слідчого судді на те, що у судовому засіданні прокурор не довів, що вилучене під час обшуку майно є предметом кримінального правопорушення та має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою конфіскації майна як виду покарання, вважає за необхідне накласти арешт на майно.

Отже, є слушними доводи прокурора щодо того, що слідчий суддя при винесені ухвали про відмову у задоволені клопотання слідчого порушив вимоги кримінального процесуального закону є слушними, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України, при цьому відмова слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого з посиланням на ч. 1 ст. 173 КПК України є необґрунтованою, оскільки за даною нормою закону тягар доказування необхідності накладення арешту на майно покладається на особу, яка подала клопотання про арешт майна, однак вказівки на доведення такого виду обтяження особисто, а не за матеріалами судового провадження стаття не містить.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Депертаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000106 від 24 квітня 2015 року, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Депертаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000106 від 24 квітня 2015 року, - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку в помешканні підозрюваного ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: подарункові сертифікати Watsons на 100 гривень у кількості 27 шт.; талони на п: автозаправної станції БРСМ номіналом 10 літрів в кількості 27 шт.; талони на газ автозаправної станції БРСМ номіналом 20 літрів в кількості 20 шт.; годинник Michael Kors жовтого кольору - коробці чорного кольору; годинник Zenith з ременем коричневого кольору; талони на паливо А95 номіналом 20 літрів автозаправної станції АВІАС в кількості 4 шт.; талони на паливо VENTUS 95 номіналом 10 літрів автозаправної станції КЛО в кількості 10 шт.; мобільний телефон Nokia сірого кольору зовнішньо пошкоджений з зарядним пристроєм; ніж з рукоятко - білого кольору в футлярі виготовленому з дерева; планшет ApplelPad білого кольору; 3 запечатані коробки з патронами Evolution 30-06, 11,9g; годинник Poljot в футлярі синього кольору; годинник Kleynod в футлярі зеленого кольору; автомат номер НОМЕР_6 в футлярі чорного кольору; рушниця Sauer 303 в футлярі чорного кольору; рушниця Model IJ - 26 - футлярі зеленого кольору; 2 магазини з патронами; планшет Apple lPad білого кольору в чохлі сірого кольору; телефон Apple lphone 4 білого кольору та телефон Apple lphone 5 білого кольору телефон Nokia роздвижний чорного кольору; МасВооk білого кольору та МасВооr рожевого кольору; ноутбук HP сірого кольору з зарядним пристроєм.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3