Справа № 732/342/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/88/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження №22.016.270.000.000.008, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого майстром з переробки деревини ФОП ОСОБА_7 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, громадянина України, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

03 лютого 2016 року, ОСОБА_6 , слідуючи на власному автомобілі «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , з Російської Федерації до України, в 21 год. 07 хв. прибув в зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, де, не маючи дозволу на переміщення через митний кордон України вогнепальної зброї, самостійно обрав для проходження митного контролю «зелений коридор». що вважається заявою громадянина про відсутність у нього переміщуваних ним через митний кордон України предметів які підлягають письмовому декларуванню та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

У подальшому, 04 лютого 2016 року, в 00 год. 10 хв., під час проведення прикордонно-митного огляду вказаного вище автомобіля, було виявлено та в ході огляду місця події слідчим вилучено приховану ОСОБА_6 вогнепальну зброю виготовлений саморобним способом пістолет, призначений для стрільби 9 мм патронами до пістолета конструкції Макарова.

За скоєння вказаного правопорушення вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання по ч. 1 ст. 201 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 394 грн. 93 коп., пов`язані з проведенням у ході досудового розслідування судових експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погодившись з вироком районного суду, прокурор подав апеляційну скаргу в який просить його скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і ухвалити новий, призначивши покарання за ч. 1 ст. 201 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без застосування ст.ст. 75, 76 КК України. В решті вирок залишити без змін. Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке пов`язане з контрабандою вогнепальної зброї та в умовах сьогодення має один з найвищих ступенів небезпеки у суспільстві. У зв`язку з цим вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, тобто ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу внаслідок м`якості і є істотним порушенням принципів об`єктивності, справедливості та індивідуалізації покарання. Як доведено в судовому засіданні, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 201 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Незважаючи на вказане, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 75 КК України і не враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суспільну небезпеку і невизнання обвинуваченим вини. При ухваленні вироку не встановлено жодної пом`якшуючої обставини.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, думки обвинуваченого та його захисника про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У судових засіданнях місцевого та апеляційного судів обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.

У той же час висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння відповідає фактичним обставинам, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка, та ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Місцевий суд врахував особу обвинуваченого, зокрема: утримання непрацездатної матері; позитивну характеристику за місцем проживання; відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності та відсутність судимостей, тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання.

Але поза увагою районного суду залишились невизнання обвинуваченим вини, відсутність обставин які пом`якшують покарання, незаконне переміщення ним через митний кордон України окрім пістолета ще й трьох орденів, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності, влаштування на роботу з іспитовим строком лише через місяць після скоєного правопорушення. Тому посилання суду про утримання обвинуваченим матері безпідставні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, колегія суддів враховує вище викладене, скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з контрабандою вогнепальної зброї, яке в умовах сьогодення має один з найвищих ступенів небезпеки у суспільстві, не визнання своєї вини, а тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, можливе лише за умови ізоляції його від суспільства.

Враховуючи наведене, колегія суддів знаходить можливим призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої частини статті КК України.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

засудила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання і вважати його засудженим за ч. 1 ст. 201 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

У решті вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4