Справа № 296/1234/17
УХВАЛА
Іменем України
15 лютого 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000241 від 18.06.2015 про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пилипо-Кошара Романівського району Житомирської обл., громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191, КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 18.06.2015, за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за фактом заволодіння грошовими коштами ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, в особливо великих розмірах.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі ста розмірів мінімальної заробітної плати з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що ОСОБА_6 , являючись керівником юридичної особи сільськогосподарського приватного підприємства Чайка (надалі СПП Чайка), , юридична адреса: Житомирська область, Романівський район, с. Пилипо-Кошара, відповідно до рішення №4 засновника СПП Чайка ОСОБА_7 від 28.02.2012 та наказу №01 від 28.02.2012, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, достовірно знаючи про те, що на рахунках товариства відсутні достатні кошти для здійснення господарської діяльності, а посівні площі товариства протягом 2012 року склали лише 160 гектарів, під виглядом одержання коштів для проведення посівної компанії 2013 року, на території Романівського району Житомирської області, у невстановлений слідством день, час та місці заволодів чужим майном, а саме: грошовими коштами на загальну суму 2 311 900 грн., чим заподіяв ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України матеріальної шкоди, в особливо великих розмірах, на вище вказану суму.

07.02.2017 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та наголосили, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, та своїми діями завдав значної майнової шкоди потерпілому, яким заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні, а тому з метою гарантування виконання підозрюваним в подальшому заявленого позову просили визначити у заставу у розмірі ста розмірів мінімальної заробітної плати.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилалися на те, що ОСОБА_6 з"являвся на всі виклики слідчого, надавав наявні у нього документи та будь-яких процесуальних порушень зі свого боку не допускав, а тому вказували про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(с) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, що підтверджується зокрема: договором поставки зерна майбутнього врожаю №K012BIL-F від 14.05.2013, договором застави від 14.05.2013, договором комплексного (мультиризикового) страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур №ДПЗКУ/3/13 від 14.05.2013; платіжним дорученням №550 від 27.05.2013 про перерахунок грошових коштів в сумі 2 311 900 грн. на розрахунковий рахунок СПП Чайка; договором №1 суборенди землі від 18.12.2012, укладеним із ПСП Злагода-А; рішенням №4 від 28.02.2012 засновника СПП Чайка ОСОБА_7 , рішенням засновника від 29.04.2013 та наказом СПП Чайка №1 від 28.02.2013; довідками №134 від 26.04.2013, №133 від 26.04.2013, №139 від 08.05.2013, №135 від 26.04.2013, що були вилучені в Управлінні агропромислового розвитку Романівської районної державної адміністрації; довідками №134 від 26.04.2013, №133 від 26.04.2013, №139 від 08.05.2013, №135 від 26.04.2013, що були вилучені в ПАТ ДПЗКУ; листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №10-6-0.6-6313/2-16 від 30.05.2016 про те, що договір суборенди землі №1 від 18.12.2012, укладений між СПП Чайка та ПСП Злагода-А у територіальних органах Держгеокадастру у Житомирській області не зареєстровано; довідкою Житомирського обласного центру гідрометеорології від 27.04.2016 №24-04-16/1-447; договором №17/12 купівлі-продажу від 17.12.2013, укладеним між СПП Чайка та ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів; накладними №66 від 30.12.2013, №64 від 25.12.2013, №63 від 24.12.2013 про поставку кукурудзи до ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів; висновком судово-економічної експертизи №629/16-25 від 10.01.2017; висновком спеціаліста Інституту сільського господарства Полісся, відповідно до якого отримання СПП Чайка планової урожайності кукурудзи відповідно до договору застави майбутнього врожаю та договору поставки зерна, укладеного із ПАТ ДПЗКУ є можливим; висновком експерта №1/1431 від 02.02.2016; висновком експерта №1/748 від 17.02.2016; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді застави слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому вважає, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявності загрози під тяжкістю покарання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів (див. також рішення у справі «Харченко проти України», заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10.02.2011).

Так, слідчим суддею відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховується особа підозрюваного ОСОБА_6 , який є одруженим, має постійне місце проживання, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому на час розгляду даного клопотання підозрюваний є безробітним, а також те, що ОСОБА_6 перебуваючи у процесуальному статусі свідка з`являвся на всі виклики слідчого та не допускав проявів неналежної процесуальної поведінки.

З огляду на зазначене слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 можливе виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді застави у сумі 100 розмірів мінімальної заробітної плати, яка є непомірною для підозрюваного, а тому вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись 131, 132, 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокрором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000241 від 18.06.2015 про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов"язки згідно ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із с. Пилипо-Кошара Романівського районуЖитомирська області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов"язків до 07.04.2017 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала апеляційному оскарженню не підлянає.

Слідчий суддя ОСОБА_1