Єдиний унікальний номер 226/3751/15-к
Номер провадження 11-кп/775/95/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Димитров Донецької області, українець, громадянин України, одружений, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 14.08.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний до лав ЗС України за мобілізацією,
визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді семи років чотирьох місяців позбавлення волі,
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 05 жовтня 2015 року у вечірній час, точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у якому мешкають його батько ОСОБА_8 та молодший брат ОСОБА_9 . Перебуваючи у зазначеному будинку ОСОБА_7 почав пред`являти претензії ОСОБА_9 з приводу зникнення його зварювального апарату, в результаті чого між вказаними особами розпочалася словесна сварка. У ході зазначеної сварки ОСОБА_7 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті неприязних стосунків, що раптово виникли, наніс декілька, проте не менше трьох, ударів рукою по голові ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_7 покинув домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті чого конфлікт було завершено. У результаті умисних дій ОСОБА_7 , які виразилися у нанесенні не менше трьох ударів рукою в область голови потерпілого, ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: хронічного масивного (субдурального) крововиливу під твердою мозковою оболонкою праворуч (маса згустку крові 160 г) зі значною дислокацією та здавленням правої півкулі мозку, крововиливом під м`які мозкові оболонки на опуклій поверхні правої півкулі в проекції тім`яної долі, садна шкіри та забійної рани м`яких тканин надперенісся в стадії формування рубця, по одному крововиливу в правій і лівій навколо очній області, садна шкіри правої носо-губної складки, крововиливи в слизову і м`які тканини вуздечки верхньої губи, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, і перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита внутрішньочерепна травма з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, в речовину головного мозку, які під час травматичного процесу призвели до дислокації (здавлення) правої півкулі мозку, розвитку набряку головного мозку, особливо стовбурових відділів з поодинокими дрібними навколо судинними екстравазатами (свіжі крововиливи), двосторонньої застійної пневмонії, серозно-десквамативного бронхіту. Смерть ОСОБА_9 настала в ранковій годині ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого, просить вирок першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи та порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутні докази, що саме обвинувачений причинив тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього, висновки про доведеність вини ґрунтуються на показах свідків, які не вказали, що потерпілий отримав тілесні ушкодження саме від ОСОБА_7 . Крім того, суд не надав належної оцінки тієї обставини, що свідок ОСОБА_8 не впізнав свого сина за голосом під час проведення впізнання. Вказує, що суд першої інстанції допустив порушення кримінально процесуального законодавства, обґрунтовуючи свої висновки лише на показах, які безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку передбаченому ст. 225 КПК України, також не погоджується з критичним відношенням суду, до показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в частині дати завднання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 звертає увагу суду, що висновки експертизи є не обов`язковими для органів які здійснюють провадження, зазначає на помилковість судово-медичної експертизи щодо часу отримання тілесних ушкоджень потерпілим. Вказує на не причетність обвинуваченого до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Доводи апелянта про те, що відсутні прямі докази винуватості обвинуваченого спростовуються доказами, які були предметом безпосереднього дослідження в суді першої інстанції.

Так, факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 , який поясняв, що побиття ОСОБА_9 здійснив старший син ОСОБА_11 , при чому побиття проходило як дома так і на вулиці. Подробиці побиття йому розповідав сам загиблий.

Потерпіла ОСОБА_12 пояснювала, що 11.10.2015 року вона приходила до помешкання батька і бачила ОСОБА_9 зі слідами побиття на обличчі. Зі слів ОСОБА_9 їй стало відомо, що тілесні ушкодження йому завдав брат ОСОБА_11 .

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_13 .

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_7 незадовго до настання смерті потерпілого, в судовому засіданні першої інстанції підтвердив і свідок ОСОБА_10 , який також повідомив характер отриманих потерпілим ушкоджень, які співпадають із описом пошкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

В суді першої інстанції було також встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раніше виникали конфлікти, в ході яких обвинувачений завдавав ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Крім показань вказаних свідків, вина ОСОБА_7 підтверджується висновками судово-медичних експертів, згідно яких сукупність виявлених зовнішніх та внутрішніх ушкоджень є складовими єдиного механізму виникнення закритої внутрішньочерепної травми та знаходяться у причинному зв`язку між собою. Вказані тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння у стані алкогольного сп`яніння з висоти власного росту та утворилися від дій тупих предметів.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про винуватість саме ОСОБА_7 , оскільки такі висновки ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, які узгоджуються між собою.

Що стосується доводів апелянта про неточність показань свідків з приводу часу, кількості та сили нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки сплинув значний час з моменту подій 5 жовтня 2015 року до допиту осіб у судовому засіданні, суд правильно віднісся до показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в частині визначення дати причинення потерпілому ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, врахувавши стан їх здоров`я, спосіб життя та інші обставини.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дав належну оцінку наявності неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим та правильно прийшов до висновку про неможливість впливу вказаних обставин на правильність показань щодо обставин скоєння злочину ОСОБА_7 .

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.3 ст. 284 КПК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтований в зв`язку з чим його необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 26.09.2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - залишити без змін.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою ОСОБА_7 з 24 жовтня 2015 року по 18 січня 2017 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді: