Справа № 161/8076/16-к Провадження № 11-кп/773/27/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працює слюсарем-ремонтником ПАТ «Луцьксантехмонтаж № 536», раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 84 коп., по 1459 (одній тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 92 коп. з кожного.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними та засуджені за те, що 01 квітня 2016 року близько 01 год 00 хв на вул. Центральній, 7А, с. Радомишль Луцького району, вони, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, таємно викрали з вантажного відділення незамкненого автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 188 шт. ножів, на загальну суму 12347 грн. 43 коп., 40 шт. упаковок голок «Армійські», на загальну суму 206 грн. 80 коп., 2 кип`ятильники, на загальну суму 24 грн. 66 коп., та 11 шт. ножиць, на загальну суму 13205 грн. 56 коп.

09 квітня 2016 року близько 01 год 00 хв у с. Баківці Луцького району вони, за попередньою змовою між собою, умисно, повторно, з неогородженої території подвір`я господарства, що на АДРЕСА_2 , викотили на вулицю села автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_7 перебував за кермом автомобіля та керував ним, а ОСОБА_8 спостерігав за тим, щоб їхні злочинні дії не були викритті сторонніми особами. Після цього ОСОБА_8 сів на переднє сидіння пасажира, а ОСОБА_7 завів автомобіль, після чого вони поїхали, незаконно заволодівши транспортним засобом та заподіявши потерпілому майнової шкоду на суму 60000 грн.

Крім того, 10 квітня 2016 року близько 01 год 00 хв з неогородженої території подвір`я господарства, що на АДРЕСА_3 , вони, за попередньою змовою між собою, умисно, повторно, виштовхали на вуличну дорогу автомобіль марки «Ауді100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , належний ОСОБА_12 . Після цього автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким вони приїхали до місця вчинення злочину, відбуксирували автомобіль марки «Ауді 100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , попередньо прикріпивши його на трос. При цьому ОСОБА_7 керував автомобілем марки «Ауді 100», а ОСОБА_8 автомобілем ВАЗ 21063, чим незаконно заволоділи транспортним засобом, заподіявши потерпілому майнової шкоду на суму 40500 грн.

10 квітня 2016 року близько 02 год 00 хв у с. Вербаїв Луцького району, вони ж за попередньою змовою між собою, умисно, повторно, з незамкненого автомобілю «Ауді-100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким попередньо незаконно заволоділи, таємно викрали дві автомобільні акустичні колонки «Sоni Xplod XS-K6920», вартістю 691 грн. 33 коп.; задню панель автомобіля, вартістю 500 грн.; два акустичні динаміки бельгійського виробництва, вартістю 71 грн. 67 коп.; автомагнітолу «Philips», вартістю 7500 грн.; флеш-карту об`ємом пам`яті на 8GB, вартістю 100 грн.; акумуляторну батарею 75А/h, вартістю 2000 грн.; запасне колесо R-15х175 з металевим диском, вартістю 700 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 11563 грн.

Крім того, 10 квітня 2016 року близько 03 год 00 хв, у с. Голишів Луцького району, вони, за попередньою змовою між собою, діючи умисно, повторно, з незамкненого автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , що на вул. Садовій, 4, таємно викрали флеш-карту об`ємом пам`яті 8GB, вартістю 200 грн.; флеш-карту об`ємом пам`яті 4GB, вартістю 100 грн.; сонцезахисні окуляри, вартістю 53 грн. 33 коп.; гроші в сумі 15 грн.; рідкий запах, вартістю 70 грн., коробку цукерок «Палітра асорті молочний шоколад», вартістю 97 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 535 грн. 33 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій оскаржує судове рішення з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинувачених і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що вчинений обвинуваченими злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, належить до категорії тяжких, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у п`яти злочинних епізодах, що свідчить про їх схильність до неправомірної поведінки. З огляду на вищенаведене просить скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалити новий, яким ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просять залишити апеляцію без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав її у повному обсязі, обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та висновки суду про доведеність їх винуватості у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Посилання, наведені в апеляції прокурора про невідповідність призначеного покарання особі обвинувачених та ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу.
При призначенні покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів та особи обвинувачених, тому вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, які належать до категорії середньої тяжкості та тяжких.
Апеляційний суд враховує особи обвинувачених, які є особами молодого віку, раніше не судимі, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, за місцем проживання характеризується позитивно.

Бере до уваги суд і думку потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , заяви ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , які претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мають, міркування ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які щодо міри покарання покладалися на розсуд суду.
До обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Апеляційний суд погоджується із твердженням апелянта про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі, яке відповідатиме ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
За наявності вищенаведених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, із урахуванням осіб обвинувачених, які раніше несу димі, позитивно характеризується за місцем проживання, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до останніх ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши їм покарання у виді арешту.
У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вищезазначеної норми матеріального закону суд конфіскацію майна як додаткову міру покарання до перших не застосовує.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 414, 420 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року в частині призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання скасувати.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту без конфіскації майна.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Головуючий
Судді