Провадження №1-кп/127/1042/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

перекладача: ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002704 від 10.04.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, маючого загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу ВНМУ ім. М.І. Пирогова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області, 21.11.2014 року, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бухара, Республіка Узбекистан, громадянина Узбекистану, маючого загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу ВНМУ ім. М.І. Пирогова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина Узбекистану НОМЕР_3 , посвідка на тимчасове місце проживання № НОМЕР_4 , виданий 0501, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.

Так, 09.04.2016 року о 23.00 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля проходу між будинками АДРЕСА_5 , підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за якими спостерігали та знали маршрут їхнього пересування. ОСОБА_11 з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих спонукань наблизився до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та завдав ОСОБА_14 удар кулаком в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забію головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Одночасно, ОСОБА_9 з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих спонукань, наблизившись до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тримаючи рукою ремінець сумки яка висіла на плечі ОСОБА_7 , намагався зрізати його ножем, який тримав у правій руці, однак не зміг цього зробити через опір потерпілої, та спричинив лезом ножа поріз в області шиї ОСОБА_7 , в наслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні шиї, в верхній третині зліва, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок спротиву та активних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не заволодівши майном потерпілих втекли з місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 187 КК України не визнав, цивільний позов потерпілих визнав частково. Суду пояснив, що вважає , що вчинив замах на грабіж з метою викрадення телефону потерпілої та повідомив, що він разом з своїм товаришем ОСОБА_16 перебував ввечері на ринку «Урожай», м. Вінниці де вони познайомились з двома жінками, одна з яких була старшого віку. З вказаними жінками вони спілкувалися та пили каву. Пізніше до жінок підійшов високий чоловік. В однієї з жінок він помітив дорогий телефон, а коли та розмовляла по телефону він в розмові почув яким маршрутом жінки будуть йти додому. З метою викрадення телефону він та ОСОБА_16 , обійшовши ТЦ «Ізумруд», вишли на назустріч жінкам. Коли жінки наблизилися до них, він підійшов до молодшої жінки та хотів ножем зрізати сумку, але чоловік, який був з ними, відтягнув його за капюшон куртки, після чого він правою рукою ножем попав в шию жінці. Даний ніж він взяв з дому для використання у побуті. Що в цей час робив ОСОБА_17 він не бачив. Він не мав на меті наносити жінці тілесні ушкодження.

Чим займалися потерпілі йому не відомо. Відтягнувши його від потерпілої чоловік почав стріляти, а тому він з з ОСОБА_16 з місця злочину втік. ОСОБА_17 поїхав на роботу, а він поїхав до своєї дівчини. Майном потерпілої йому заволодіти не вдалося.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст. 187 КК України не визнав, цивільний позов визнав частково. Суду пояснив, що він був з товаришем ОСОБА_18 був на ринку «Урожай» де вони познайомились та спілкувались з двома жінками. У однієї з них він також помітив телефон і ОСОБА_19 запропонував викрасти в неї телефон, на що він одразу погодився. Під час розмови жінки по телефону, вони почули яким маршрутом жінки будуть йти додому. Вони, обігнавши жінок іншою дорогою, пішли їм назустріч. Він дороги не знав а тому йшов за ОСОБА_20 . Коли вони підійшли до жінок, ОСОБА_19 був ближче до молодшої жінки, а він старшої за віком. Жінки почали кричати й старша жінка схопила його за руку,а тому він відштовхнув її та випадково вдарив рукою. Від поштовху жінка впала й він почувши крики та постріли, втік. Йому не було відомо, що в ОСОБА_9 з собою був ніж, й що робив останній він не бачив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, їх вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілих, свідків, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 09 квітня 2016 року вона разом із матірю ОСОБА_6 перебували на ринку «Урожай» де очікували її чоловіка До них підходили обвинувачені, які познайомившись розпитували про можливість обміну валюти, на що вона повідомила, що валюту можна обміняти в спеціалізованому пункті обміну валют. Дочекавшись її чоловіка ОСОБА_15 вони залишивши обвинувачених пішли додому по вул. Литвиненка, чоловік з сумками в руках йшов попереду, а вона з матірю позаду. Близько 23.00 години біля будинку №30 до них з-за рогу будинку вийшли обвинувачені, до неї наблизився ОСОБА_20 та намагався ножем зрізати сумку, однак ніж потрапив їй в область грудей. Вона закричала, потім ОСОБА_20 вдарив її ножем в шию де ніж зломився та лезо ножа залишилося в шиї. Її чоловік відтягнув ОСОБА_9 за капюшон та почав стріляти з пістолета після чого хлопці втікли. Вона самостійно дістала лезо ножа з шиї після чого побачила, що її мати ОСОБА_21 лежить на землі, а з її голови текла кров. Згодом приїхала швидка медична допомога та поліція. В її сумці був телефон та кошти в сумі 100 гривень.

Крім того зазначила, що за декілька днів до нападу двоє хлопців слідкували за нею. Хлопців вона впізнала по одягу. Зброя належить їй, але того вечора пістолет був у чоловіка.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона разом із донькою ОСОБА_22 стояла на ринку «Урожай» в очікуванні зятя ОСОБА_15 , який мав прийти до них з роботи. Під час очікування до них підійшли двоє хлопців обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_11 та запитували чи вони обмінюють гроші, на що вона дала негативну відповідь. Потім хлопці пригостили їх кавою. Після чого дочекавшись ОСОБА_15 , близько о 22.55 вони з дочкою та зятем пішли додому, а хлопці пішли в іншому напрямку. Зять йшов попереду, а вона з донькою позаду.

Все сталося раптово. До доньки підскочив ОСОБА_19 та смикав за її сумку, а ОСОБА_17 підійшов до неї та вдарив кулаком невідомим їй металевим предметом в голову, після чого вона впала на траву, й з голови потекла кров. Що відбувалось далі вона не бачила але почула постріли. В її сумці було близько 15 000 доларів США, які вона хотіла обміняти на гривні, але курс валют її не влаштував.

Після пострілів хлопці розбіглися в різні боки. Обличчя хлопців вона чітко бачила. Дочка вийняли з шиї лезо ножа. На місці події працівники поліції виявили зламаний ніж. Також вказала, що ОСОБА_11 відшкодував їй 6000 грн. моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_7 , ввечері 09.04.2016р. він зустрів дружину та її матір на базарі, де жінки з незнайомим йому хлопцями пили каву. З вказаними хлопцями він не розмовляв, а разом дружиною та тещею та вони пішли додому. Він йшов попереду з пакетами в руках, а дружина з тещею йшли позаду. Відстань між ними була біля 1,5 метри. Назустріч їм йшли двоє хлопців, які привіталися, а коли вони його обійшли, він позаду почув крики жінки. Він повернувся та побачив, як ОСОБА_19 завдав удару ОСОБА_23 , після чого він відтягнув ОСОБА_20 від дружини та почав стріляти з пістолета, зробивши три постріли. Одночасно почув крик дружини. Все відбулось швидко та раптово. Після того як хлопці втекли дружина вийняла з шиї лезо ножа, а теща лежала на землі. Через деякий час на місце приїхала поліція та швидка медична допомога. Все сталося близько 23 години, освітлення було лише з вікон навколишніх будинків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він є одногрупником ОСОБА_9 . Про подію він дізнався з чуток в університеті. Раніше під час спілкування ОСОБА_19 в нього цікавився, де можуть стояти валютники та чи є в них кошти. На що він відповів, що валютники стоять на ринку «Урожай» та в них можна обміняти кошти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він ввечері із знайомою сидів у власному автомобілі на куті будинку АДРЕСА_6 надворі було темно, але він бачив, як біля будинку ходило двоє хлопців в темному одязі. Через 10-15 хвилин він почув крик, постріл, та вибіг з автомобіля, а коли підійшов на місце події, то побачив, що одна жінка лежала з розбитою головою, а двоє людей ходило біля неї. На місце події приїхали працівники поліції та знайшли на землі лезо ножа.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 суду пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу №640 від 21.04.2016 року, де особа ОСОБА_7 оглядалася безпосередньо ним та було виявлено рубець та слід від швів на шиї. По морфологічним характеристикам, було визначено, що дане ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.Було проведено додаткову експертизу на основі наданої слідчим медичної виписки. Відносно експертизи ОСОБА_6 пояснив, що експертизу було проведено з оглядом ОСОБА_6 та вивченням медичної документації.

Законний представник ОСОБА_11 ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_27 є його єдиним сином та виховувався у повній сім`ї. До затримання ОСОБА_28 навчався в медичному університеті на контрактному відділенні та за повідомленнями викладачів успішно складав іспити. Як батько він оплачував проживанням та харчування сина та кожного місяця він надсилав сину близько 4000 гривень. До даного випадку жодних проблем із правоохоронними органами у сина ні в Узбекистані, ні в Україні не було.

Крім показань потерпілих та свідків, вина обвинувачених у скоєнні злочину підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0002704 (т.1 а.с.166);

- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.04.2016 року (т.1 а.с.167);

- даними протоколу огляду місця події від 10.04.2016 року з фото таблицями. Під час огляду місця події було вилучено: - три марлеві пов`язки із нашаруваннями речовини бурого кольору; - змив речовини бурого кольору; два предмета ззовні схожих на гільзи; - металевий предмет ззовні схожий на лезо ножа. (т.1 а.с 168-170);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки до протоколу, де потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу під №3, яка намагалася заволодіти її речами та нанесла тілесні ушкодження по загальних рисах обличчя. Відповідно до довідки до протоколу на фотознімку №3 зображено гр.. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т.1 а.с. 176-177);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав чоловіка під №4, як чоловіка, що 09.04.2016 року вчинив напад на його тещу приблизно о 23.00 годині між будинками АДРЕСА_7 та АДРЕСА_6 . Під №4 було розміщено ОСОБА_29 (т.1 а.с.203-204);

- даними пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю потерпілою ОСОБА_7 , відповідно до якого: « ОСОБА_7 серед пред`явлених їй для впізнання осіб вона впізнала хлопця під №4, як такого, що 09.04.2016 року приблизно о 23.00 годині вчинив напад на її матір». Під №4 в протоколі зазначено ОСОБА_29 (т.1 а.с. 205-206);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого: « серед осіб, якій їй представлені для впізнання вона впізнає хлопця із табличкою №1і повідомила, що саме даний хлопець 09.04.2016 року приблизно до 23.00. годині між буд. АДРЕСА_7 та АДРЕСА_6 вчинив напад на неї в ході якого намагався вирвати з її рук належну їй сумку і наніс їй удар ножем у підборіддя». В протоколі під №1 зазначено ОСОБА_9 (т.1 а.с. 207-208);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно якого: « серед представлених йому осіб він впізнає хлопця із №1, який вчинив напад на його дружину ОСОБА_30 » (т.1 а.с. 209-210);

- даними протоколу огляду місця події від 11.04.2016 року в ході якого вилучено чоловічий перстень білого кольору із каменем у особи, що видала ОСОБА_29 (т.1 а.с. 211);

- даними протоколу огляду предмету від 11.04.2016 року каблучки сірого кольору діаметром 20 мм, із каменем чорного кольору діаметром 10 мм (т.1 а.с 212);

- даними проведення слідчого експерименту від 23.06.2016 року за участю ОСОБА_9 (т.1 а.с 243-245);

-даними висновку судово-медичної експертизи №640 від 19.05.2016 року, відповідно якого « У ОСОБА_7 було виявлено рубець на передній поверхні шиї в верхній третині, якій являється результатом загоєння рани. Вказана рана на шиї у ОСОБА_31 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 09.04.2016 року. В зв`язку із тим, що на час судово-медичної експертизи ОСОБА_7 відбулося загоєння рани на шиї і відсутні медичні документи з відображенням морфологічних властивостей рани, не представляється можливим лише на підставі наявних даних визначитись щодо механізму її утворення» (т.1 а.с. 240);

- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року, відповідно до якого:

«1. У ОСОБА_7 при судово-медичному огляді 21.04.2016 року було виявлено рубець на передній поверхні шиї в верхній третині злів, що являється результатом загоєння рани, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 року).

2-6. Дане ушкодження у ОСОБА_7 утворилось від дії предмету, групові чи індивідуальні особливості якого визначити за наявними даними неможливо, оскільки на час судово-медичної експертизи ОСОБА_7 відбулось загоєння рани на шиї і відсутні медичні документи з відображенням морфологічних властивостей рани, по давності утворення ушкодження відповідає строку, вказаному у постанові про призначення експертизи 09.04.2016 року.

Характер і локалізація тілесного ушкодження у ОСОБА_7 свідчать про травматичну дію в ділянку шиї зліва, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження протоколах допитів ОСОБА_7 від 10.04.2016 року і від 11.04.2016 року, протоколі проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протоколі допиту ОСОБА_9 від 11.04.2016 року, - тобто могло утворитись від удару в ділянку шиї предметом, названим у протоколі огляду місця події від 10.04.2016 року як «металевий предмет, зовні схожий на лезо ножа» (т.1 а.с 241-242);

- даними протоколу слідчого експерименту від 29.04.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 з проведення відео фіксації з СД-диском ( т.2 а.с.1-3) ;

-даними протоколу слідчого експерименту від 29.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 із застосуванням відео зйомки(т.2 а.с.4-6 );

- даними проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 із застосуванням відеозйомки (т.2 а.с. 7-9);

-даними висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року стосовно тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відповідно до якого:

«У ОСОБА_6 під час стаціонарного лікування у МКЛ ШМД м. Вінниця з 09 по 27.04.2016 року були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, забійна рана м`яких тканин тім`яної ділянки, які не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 року).

Дані ушкодження у ОСОБА_6 утворилися від дії тупого твердого предмету по давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення експертизи -09.04.2016 року.

Характер і локалізація даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичну дію в тім`яно- потиличну ділянку голови, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження (протоколи допитів ОСОБА_6 від 10.04.2016 року і від 12.04.2016 року, протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протокол допиту ОСОБА_32 від 12.04.2016 року), - тобто могли утворитись як від удару (ударів) в ділянку голови «кулаками руки, на пальцях яких знаходився предмет.... - каблучка»; так і внаслідок падіння зі співударянням даною ділянкою голови, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження (протоколи допитів ОСОБА_6 від 10.04.2016 року від 12.04.2016 року, протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протокол допиту ОСОБА_33 від 12.04.2016 року), тобто могли утворитись як від удару (ударів) в ділянку голови «кулаками руки, на пальцях яких знаходився предмет.. - каблучка»; так і внаслідок падіння зі співударянням даною ділянкою голови об тупий твердий предмет» (т.2 а.с.16-17) ;

Проаналізувавши показання обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 187 КК України як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_9 вступивши в попередню змову з ОСОБА_11 , 09.04.2016 року о 23.00 годині, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля проходу між будинками АДРЕСА_5 , підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , завчасно дізнавшись маршрут їхнього пересування. ОСОБА_11 з метою вчинення розбійного нападу, наблизився до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із застосуванням фізичної сили наніс ОСОБА_6 удар кулаком в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, які не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, які згідно висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Водночас ОСОБА_9 з метою вчинення розбійного нападу, наблизившись до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , намагався розрізати ремінець сумки, належної ОСОБА_7 , однак не зрізавши вказаний ремінець, спричинив лезом ножа поріз в області шиї ОСОБА_34 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні шиї, в верхній третині зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок активних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_15 ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не змогли заволодіти майном втекли з місце вчинення злочину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом

застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_9 в частині того, що у нього не було наміру на вчинення розбійного нападу, завдання тілесних ушкоджень потерпілим, відсутності попередньої змови та намагання викрасти лише мобільний телефон та спричинення їм тілесних ушкоджень, суд вважає їх надуманими та спрямованими на уникнення відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_11 в частині того, що він не мав наміру на вчинення нападу на потерпілих, відсутності попередньої домовленості з ОСОБА_18 на вчинення нападу, отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в наслідок падіння від його неумисного поштовху суд вважає їх такими що невідповідають дійсності та спрямованими на штучне роз`єднання його дій й дій ОСОБА_9 , з метою уникнення відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину.

Така позиція обвинувачених спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які вказали, що незадовго до нападу обвинувачені цікавились можливістю обміну валюти у потерпілих. Напад було вчинено в темну пору доби, раптово та одночасно, на двох потерпілих які, в результаті нападу, отримали легкі тілесні ушкодження, що, спричинили короткочасний розлад здоров`я у обох потерпілих. Крім того потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні чітко вказала, що ОСОБА_11 .Огли під час нападу, не штовхав її, а одразу завдав їй удару кулаком в голову на пальцях якого знаходився невідомий їй металевий предмет, в наслідок чого вона впала та в неї з голови потекла кров, що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 р. за участі ОСОБА_6 та повністю узгоджується з висновком судово-медичної експертизи № 825/925 від 16.06.2016 р. (т. 2 а.с. 16 зворотній бік) згідно якого ОСОБА_6 09.04.2016р. виконано операцію «ПХО забійної рани мяких тканин тім`яної ділянки та зупинка кровотечі з гілки а. …. Рана неправильної форми «y»-подібної форми, з нерівними краями, розміром бл. 4х3 см… рана ушита шляхом накладання вузлових швів». Доказів щодо іншого механізму травмування потерпілої ОСОБА_6 суду надано не було.

Показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 який повідомив, що на його дружину ОСОБА_7 та тещу ОСОБА_6 вчинили напад двоє хлопців. Почувши крики дружини, він повернувшись, відтягнув нападника ОСОБА_9 за капюшон та почав стріляти. Після чого хлопці втекли.

Позиція ОСОБА_9 в частині того, що йому не було відомо чим займаються потерпілі спростовується показаннями свідка ОСОБА_24 , який повідомляв, що ОСОБА_9 у нього цікавився де знайти валютників та чи можна в них гроші обміняти. А сама потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, у ввечер нападу, ОСОБА_19 та ОСОБА_11 підходили до неї та її матері на ринку «Урожай» та цікавилися обміном валют, водночас під час нападу обвинувачені не висували до потерпілих вимоги про видачу їм телефону, а намагались викрасти саме сумку ОСОБА_7 , що свідчить про нещирість показань обвинувачених.

Крім того позиція обвинувачених, щодо відсутності у них попередньої змови та умислу спрямованого на заволодіння майном потерпілих, саме шляхом розбою, спростовується узгодженістю дій обвинувачених у конкретній обстановці скоєння злочину, які розійшовшись з потерпілими, біля ринку, за короткий проміжок часу встигли обігнати потерпілих пройшовши по іншій вулиці та вийти їм на зустріч. Що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що він бачив біля будинку АДРЕСА_6 знаходились двоє хлопців, які в подальшому пішли до місця де було скоєно злочин.

Крім того, про спланованість дій обвинувачених, їх значну суспільну небезпеку, та зухвалість, крім використання ножа в ході нападу, свідчить те, що достовірно знаючи, що потерпілі, йдуть додому в супроводі чоловіка, а саме ОСОБА_15 , якого вони бачили на ринкові поряд з потерпілими та оминули перед нападом, обвинувачені не відмовились від запланованого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.213), свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, при цьому на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 22,24), за місцем навчання характеризується посередньо (т.1 а.с 216), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.28).

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_9 до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 слід рахувати з часу його затримання -12.04.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 , з метою забезпечення виконання вироку, до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65,102 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 , на час вчинення злочину був неповнолітнім, являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.217), свою вину у скоєнні злочину не визнав, позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 223,226), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 224-225,т.2 а.с.23,25), за місцем навчання характеризується посередньо (т.1 а.с.221).

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_11 . Огли до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі враховуючи положення ст.102 КК України, на строк в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України без конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 слід рахувати з часу його затримання 12.04.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, з метою виконання вироку слід залишити без змін у виді тримання під вартою.

Обговорюючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 225500 гривень, з яких 200000 гривень моральної шкоди та 25500 гривень витрат на юридичну допомогу, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню чвастково.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 моральної шкоди, якої зазнала потерпіла ОСОБА_7 внаслідок злочинного нападу на неї та її матері ОСОБА_6 , суд вважає підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», що моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір моральної шкоди, який визначила ОСОБА_7 ґрунтуються на фізичному болі, оскільки їй було заподіяно тілесне ушкодження в області шиї у вигляді порізу, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується наявними випискамим в матеріалах справи, душевних стражданнях, які потерпіла зазнала внаслідок неправомірних дій обвинувачених, порушення душевної рівноваги внаслідок вимушених змін звичайного життєвого укладу, страху ходити наодинці по вулицях, неспокійний сон, сварки з рідними.

Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд, враховуючи матеріальний стан обвинувачених, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 25000 грн. Завдана шкода підлягає солідарному стягненню.

Обговорюючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення 194 000 гривень моральної шкоди, 5183 гривень матеріальної шкоди та 19600 гривень витрат на юридичну допомогу, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 матеріальної шкоди, яку понесла ОСОБА_6 ,тобто витрат на лікування в стаціонарному відділенні Вінницької МКЛ ШМД, суд вважає їх підтвердженими випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3764 (т.1 а.с.76), довідкою №86 КП «Міський лікувально-діагностичний центр» (т.1 а.с. 77), а також зібраними фіскальними чеками на загальну суму - 5158 гривень 34 к, (за вирахуванням благодійних внесків, які не є витратами на лікування), а тому вони підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 моральної шкоди, якої зазнала потерпіла ОСОБА_6 внаслідок злочинного нападу на неї та її доньки ОСОБА_7 , суд вважає підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню частково. Однак враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_6 повідомила, що законний представника ОСОБА_35 їй було відшкодовано 6000 гривень моральної шкоди.

Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», що моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір моральної шкоди, який визначила ОСОБА_6 ґрунтуються на фізичному болі, оскільки їй було заподійяно тілесне ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується наявною випискою в матеріалах справи, душевних стражданнях, які потерпіла зазнала внаслідок неправомірних дій обвинувачених, порушення душевної рівноваги внаслідок вимушених змін звичайного життєвого укладу, неспокійного сну.

Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, зважаючи на матеріальний стан обвинувачених, вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 25000 грн. з яких потерпілій відшкодовано 6000 грн., а отже стягненню підлягають 19000 грн. Завдана шкода підлягає солідарному стягненню.

Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Потерпілою ОСОБА_7 було надано квитанція від 26.04.2016 про оплату правової допомоги на суму двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень (т.1 а.с.72), договір про надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_36 з однієї сторони та ОСОБА_7 (т.1 а.с 73). А тому, суд, вважає, що витрати на правову допомогу потерпілою ОСОБА_7 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Потерпілою ОСОБА_6 було надано квитанцію від 05.07.2016 року про оплату правової допомоги на суму дев`ятнадцять тисяч шістсот гривень (т.1 а.с.83), договір про надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_36 з однієї сторони та ОСОБА_6 (т.1 а.с 84). А тому, суд, вважає, що витрати на правову допомогу потерпілою ОСОБА_6 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 63, 65-67, 102,103 КК України, ст. ст. 100, 124, 127-129, 368-371, 373, 374 КПК України, 1166, 1177,1190 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 слід рахувати з часу його затримання -12.04.2016 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 слід рахувати з часу його затримання - 12.04.2016 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_11 . Огли у виді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 - 25 000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 -25500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 19000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 5158 гривень 34 копійки у відшкодування завданих злочином витрат на лікування.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 19600 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази в кримінальному провадженні № 0002704:

- 10 металевих ножів «Miracle BLADE III The Perfaction Series» з пластиковою рукояткою темного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП ГУ НП у Вінницькій області - повернути власнику;

- 10 слідів капілярних узорів, які здані в камеру зберігання речових доказів знищити після набрання вироком законної сили;

- 3 марлеві пов`язки із нашаруванням, змив речовини бурого кольору два предмета схожі на гільзи, металевий предмет,схожий на лезо ножа, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП ГУ НП у Вінницькій області - знищити після набрання вироком законної сили;

- каблучка сірого кольору діаметром 20 мм із каменем чорного кольору 10 мм повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: