30.08.2017
Справа № 359/4772/17
Провадження № 1-кп/359/364/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю потерпілого ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю захисника ОСОБА_5 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 від 21.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селичівка, Баришівського р-ну., Київської обл.,офіційно не працює, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
встановив:
21 квітня 2017 року о 17 годині 00 хвилин, дільничні офіцери поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки по охороні громадського порядку та виявленню і припиненню адміністративних правопорушень, знаходячись на залізничному вокзалі м. Бориспіль по вул. Привокзальна, 1 в м. Бориспіль, виявили на платформі №1 вокзалу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які вживали алкогольні напої у вказаному громадському місці, а також висловлювалися нецензурною лайкою, порушуючи громадський порядок, тобто вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, 178 КУпАП.
Підійшовши до вказаних осіб, ОСОБА_3 відрекомендувався, пред`явив своє службове посвідчення і жетон та висловив вимогу припинити вчиняти адміністративні правопорушення і роз`яснив вимоги законодавства про адміністративну відповідальність в разі продовження вживання алкогольних напоїв у громадському місці та порушення громадського порядку, а саме, положення ст. 173, 178, 259, 261, 262 КУпАП та повідомив про можливе застосування до них адміністративного затримання та доставляння до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області для складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень.
Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що ОСОБА_3 обіймає посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, тобто є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки щодо охорони громадського порядку та припинення адміністративних правопорушень, почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою. У зв`язку з наведеним, дільничні офіцери поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 259, 261 КУпАП, з метою доставляння ОСОБА_4 до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області та застосування до нього адміністративного затримання, взяли його під руки та повели до виходу з вокзалу. В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою спричинення побоїв та тілесних ушкоджень дільничному офіцеру поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що останній, будучи уповноважений працівником правоохоронного органу, виконуючи свої службові обов`язки, здійснював щодо нього вказані заходи адміністративного провадження, повалив ОСОБА_3 на тверде покриття платформи №1 залізничного вокзалу та наніс йому руками два удари в голову.
Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив дільничному офіцеру поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 відповідно до висновку судово-медичного експерта №80 від 25.04.2017 р., тілесні ушкодження у вигляді синця із садном скронево-виличної ділянки зліва, садно лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також побої.
Наказом головного управління Національної поліції України в Київській області від 15.04.2016 р., №166 о/с ОСОБА_3 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області. Наказом Бориспільського відділу поліції головного управління національної поліції в Київській області від 03.02.2017 р., №50 ОСОБА_3 закріплено за адміністративною дільницею №2, до якої входить залізничний вокзал м. Бориспіль по вул. Привокзальна, 1 м. Бориспіль.
Згідно п. 4 «Функціональних обов`язки дільничного офіцера поліції» затвердженого 01.02.2017 р., начальником Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, дільничний офіцер поліції повинен попереджувати, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати в межах своїх повноважень провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 2 Закону України « Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23.12.1993 р. №3781, до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, органи внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольної - ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.
Таким чином, дільничний офіцер поліції сектору превенції лейтенант поліції ОСОБА_3 є працівником правоохоронного органу.
Згідно зі п. 10 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» - завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень; здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання; доставляти у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях. площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
12 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
У відповідності до даної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, щиро кається в скоєному.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком 1 рік, та виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тобто періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_3 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення укладену 12 червня 2017 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, угоду про примирення підтримав та зазначив, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив суд, призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду про примирення з потерпілим, укладену 12 червня 2017 року, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. ОСОБА_4 публічно у залі судового засідання вибачився перед потерпілим ОСОБА_3 .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, за ч. 2 ст. 345 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 468 469 КПК України, ч. 2 ст. 345 КК України суд,-
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення, укладену 12 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинувачуваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, затвердити.
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, у виді обмеження волі з випробуванням строком 1 (рік) та покласти на нього, обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1