АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2603/17-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/686/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.04.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) строком на 60 днів до 04 червня 2017 року, без визначення застави (а.с.69-72).

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 08 квітня 2017 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) (а.с.1-5).

В обґрунтування клопотання, прокурор вказував, що Прокуратурою Харківської області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0002964 за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (а.с.6).

06 квітня 2017 року ОСОБА_11 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (а.с.8-10).

Задовольняючи клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався прокурор в своєму клопотанні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, розмір застави судом не визначений.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 12 квітня 2017 року захисники підозрюваного ОСОБА_11 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.04.2017 року відносно ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України та невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, захист вважає що затримання ОСОБА_11 було незаконним, а підозра що пред`явлена є необґрунтованою.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р. кожна особа, заарештована або затримана на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, має право постати перед суддею і бути вислуханою з питань, пов`язаних з її утриманням під вартою.

ОСОБА_11 був доставлений до слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова, де і було розглянуто питання стосовно обрання йому запобіжного заходу.

За таких обставин, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова при винесенні оскаржуваної ухвали було дотримано п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод людини 1950 р., оскільки розгляд питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_12 відбувся за присутності підозрюваного.

Таким чином, слідчим суддею виконано вимоги КПК України та міжнародного права.

Вимога щодо розгляду данної апеляційної скарги за особистої участі підозрюваного ОСОБА_11 , який утримується під вартою, не базується на вимогах КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Тиким чином, ОСОБА_11 має статус в силу вимог КПК України не обвинуваченого, а підозрюваного, а тому його клопотання про розгляд справи за його участю як і вимога про це захисників не підлягають задоволенню.

Крім того, погодившись на слухання справи в режимі відео конференції ОСОБА_11 в подальшому двічі відмовився від участі в ній що на думку апеляційного суду свідчить про свідому відмову з його боку від реалізації свого процесуального права.
Європейський Суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року в п.244 зазначив: « в принципі апеляційний суд може переглядати постанову щодо тримання під вартою, винесену судом нижчої інстанції, за участі лише захисника затриманої особи, але за умови забезпечення достатніх процесуальних гарантій під час судового засідання суду першої інстанції…)

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисників, які наполягали на задоволенні апеляції, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання прокурора, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.1-5).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.69-72). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляції щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_11 є недостатнім.

Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_11 постійного місця проживання та роботи, міцних соціальних зв`язків: дружини, яка на даний час хворіє та потребує постійного нагляду, позитивних характеристик з місця проживання та роботи, відомчих нагород, не спростовують висновків слідчого судді.

Посилання адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги з доповненнями Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Смирнова проти Росії», «Яачі і Саргін проти Туреччини», «Вренчев проти Сербії», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови», «Летельє проти Франції», «Панченко проти Росії», «Биков проти Росії», «Ілійков проти Болгарії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначених рішеннях.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційних скарг захисників є взаємовиключними, оскільки адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов*язаний з утриманням підозрюваного під вартою.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.04.2017 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги з доповненнями захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не вбачає.

Посилання захисника ОСОБА_10 викладенні в доповненнях до апеляційної скарги на обставини затримання підозрюваного ОСОБА_11 , судова колегія вважає такими, що заслуговують на увагу.
Враховуючи наведене, судова колегія вважає необхідним в порядку вимог ст.206 КПК України доручити прокуратурі Харківської області провести перевірку фактів щодо законності затримання ОСОБА_11 , що викладенні в доповненні до апеляційної скарги захисником ОСОБА_8 .

Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттевими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.04.2017 року обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисників з доповненями до неї не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.04.2017 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.

В порядку виконання вимог ст.206 КПК України доручити прокуратурі Харківської області провести перевірку фактів щодо законності затримання ОСОБА_11 , що викладенні в доповненні до апеляційної скарги захисником ОСОБА_8 .

Копію вищевказаних доповнень до апеляційної скарги направити до прокуратури Харківської області разом з копією даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді