Справа №582/1219/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/152/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 6 грудня 2016 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кабан`є, Варгашинського р ну, Курської обл., Російської Федерації, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 2 червня 1997 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81; ст. 17, ч. 3 ст. 81; ч. 1 ст. 89; ст. 42 КК України (в ред. 1961 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

2) 29 квітня 2002 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 115; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років,

визнаний винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 обвинувачений у тому, що він 25 вересня 2016 року. близько 1 ї години, прийшовши до домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , через хвіртку потрапив на територію двору, де проник до присадибної будівлі літньої кухні, звідки викрав велосипед марки «Салют+» червоного кольору та баян «55 x 100 ІІ «Етюд», завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 1762 грн.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність його вини та правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду, пом`якшивши покарання, а саме, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Свої вимоги ОСОБА_7 мотивує тим, що на скоєння злочину його спонукало тяжке матеріальне становище та відсутність роботи. Просить звернути увагу на те, що він створив сім`ю, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнав себе винним та в скоєному розкаюється, матеріальні шкоду потерпілій відшкодував, потерпіла претензій до нього немає.

Від прокурора у кримінальному провадженні надійшло заперечення на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 в якому він зазначає, що ОСОБА_7 раніше неоднарозово засуджувався, у тому числі і за скоєння злочину проти власності. Маючи не зняту та непогашену судимість, знову скоїв тяжкий злочин проти власності, що вказує на те, що він жодних висновків для себе не зробив та знову став на шлях скоєння злочинів. В матеріалах справи відсутні дані про наявність у нього дитини та сім`ї, оскільки проживає з донькою співмешканки.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави для сумніву в вірності вказаних висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, при призначенні покарання суд першої інстанції, на думку колегії суддів, в порушення ст. 65 КК України, в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що від вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення значних суспільно небезпечних наслідків не настало, виходячи з значущості вкраденого ним майна, колегія суддів вважає, що покарання у виді позбавлення волі, хоч і в мінімальному розмірі санкції ст. 185 ч. 3 КК України, є явно несправедливим через його суворість.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 повністю визнавши свою вину, розкаявся у вчиненому, своїми діями сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, відшкодував завдані ним збитки, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_8 не має до нього матеріальних претензій та просить не призначати відносно нього суворого покарання, хоч і фактично, без реєстрації шлюбу, створив сім`ю в якій виховує неповнолітню дитину.

Вказані обставини колегія суддів знаходить такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та дають підстави перейти до більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ст. 185 ч. 3 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання у виді обмеження волі є тим покаранням для ОСОБА_7 , яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі ОСОБА_7 , та обставинам, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також буде сприяти виправленню ОСОБА_7 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів, за наведених обставин, пом`якшуючи відносно ОСОБА_7 призначеного судом покарання, вважає необхідним вирок суду змінити в частині призначення судом покарання ОСОБА_7 , тим самим частково задовольняє його апеляційні вимоги.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409, 414; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області, від 6 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4