Провадження № 1-кп/734/144/16 Справа № 734/2905/16-к
іменем України
29 листопада 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісоцьке Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого Козелецьким районним судом Чернігівської області:
24.06.1992 року за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки,
13.10.1994 року за ч. 4 ст. 81, ст. 43 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнився 22.07.2000 року по відбуттю покарання,
06.01.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання при іспитовому строці 3 роки,
28.09.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 29.07.2008 року умовно-достроково на 1 рік, 4 місяці, 23 дні,
23.12.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 06.04.2012 року умовно-достроково на 11 місяців, 20 днів,
17.11.2014 року за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; звільнився по відбуттю покарання 03.07.2015,
29.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту (покарання не відбуте),
судимість не знята і не погашена,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
у присутності потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Близько 22 години 00 хвилин 07.07.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_5 один удар ножем в область грудної клітки, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, яке ускладнене правобічним гемопневмотораксом, лівобічним пневмотораксом; геморагічним шоком 3 ст., які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1000 від 19.09.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав суду показання, що на свято Івана Купала цього року разом з потерпілим ОСОБА_5 вони знаходилися на роботі, після завершення якої поверталися додому і по дорозі випили пляшку горілки. Прийшовши додому в АДРЕСА_1 , вони разом з батьком, втрьох, випили ще 2 пляшки горілки. В нього залишилося 50,00 грн., які ОСОБА_5 запропонував ще витратити на спиртне, проте він не погодився. На столі в кімнаті лежав ніж, який він взяв і наніс удар ОСОБА_5 . Побачивши, що потерпілий в крові, він побіг до сусідки, щоб викликати швидку. Обвинувачений не зміг пояснити, чому наніс удар потерілому, оскільки в силу стану сильного алкогольного спяніння він не все пам`ятає, проте заперечував наявність в нього умислу та мети нанести ОСОБА_5 тілесні ушкодження.
ОСОБА_3 висловив щире каяння у вчиненному.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом було визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
В подальшому судом було змінено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, оскільки обвинувачений не визнавав мету та умисел вчинення злочину, з огляду на що було досліджено докази на підтвердження даних обставин.
Так, потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання, що вони з обвинуваченим разом працювали в с. Гладке, а потім пішли додому, де разом з батьком повечеряли, розпивши спиртне. Оскільки він знав, що в ОСОБА_3 ще залишилися кошти, він запропонував придбати ще спритного, але обвинувачений відмовився. Тоді він сказав, що піде до друзів і встав з-за столу в коридорі, де вони випивали, почав заходити до хати, в цей час його покликав ОСОБА_3 , він обернувся і отримав удар ножем в груди.
Оскільки під час надання показань потерпілий повідомив суду, що йому було заподіяно тілесне ушкодження в коридорі, в той час як обвинувачений стверджував про те, що це мало місце в одній з кімнат в будинку, в судовому засіданні також було досліджено докази на підтвердження місця заподіяння тілесного ушкодження як однієї з обставин справи.
Так, з протоколу проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2016 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 з доданим CD-диском /а.с. 64-69/ вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування також повідомляв про те, що він заподіяв тілесні ушкодження саме в кімнаті, а не в коридорі будинку.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2016 року за участі потерпілого ОСОБА_5 з доданим CD-диском /а.с. 70-75/ вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування повідомляв про те, що він отримав тілесне ушкодження в коридорі, а не в одній з кімнат будинку.
Згідно з протоколом огляду місця події від 07 липня 2016 року /а.с. 177-179/, відповідно до якого предметом огляду був будинок АДРЕСА_1 , та зі змісту якого вбачається, що сліди крові в будинку виявлені лише в крайній кімнаті № 4.
Потерпілий в судовому засіданні 28 листопада 2016 року повідомив суду, що йому тілесне ушкодження все ж таки було заподіяно в кімнаті.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що місцем нанесення тілесного ушкодження обвинуваченим потерпілому є одна з кімнат в будинку АДРЕСА_1 .
Щодо невизнання обвинуваченим умислу та мети нанесення тілесного ушкодження, суд вказує на наступне.
Відповідно до висновку експерта № 1000 від 15 вересня 2016 року:
«1. (1.2.3.4). У громадянина ОСОБА_5 , 1978 року народження, має місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, ускладнене правобічним гемопневмотораксом, лівобічним пневмотораксом, геморагічним шоком 3 ст, котре виникло від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості, по давності утворення, може відповідати даті 07.07.2016 року, як на це вказано в постанові про призначення експертизи і відповідно до п.2.1.1а, 2.1.2, 2.1.3й, о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
2 (2) Враховуючи кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , їх характеру та розташування, можна припустити, що потерпілий міг піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї) травмуючої дії.» - а.с. 182-183.
Враховуючи спосіб застосування фізичного насильства та заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 нанесення удару ножем в грудну клітку, приймаючи до уваги прямий причинно-наслідковий зв`язок між діянням винного і настанням певних наслідків для потерпілого, та оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає доведеним наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 умислу на нанесення потерпілому тілесного ушкодження. З огляду на це показання обвинуваченого ОСОБА_3 , в яких він заперечує свій умисел на заподіяння тілесного ушкодження потерпілому, суд вважає повністю спростованими.
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи. Обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв тяжке тілесне ушкодження потерпілому, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд встановив обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди у виді витрат на лікування потерпілого, та визнає обставинами, які обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 536 від 23 серпня 2016 року:
« 1. (1,2) У ОСОБА_3 мають місце розлади особистості і поведінки, обумовлені вживанням алкоголю (F 10.71 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
2.(3.4,5) У ОСОБА_3 мають місце розлади особистості і поведінки, обумовлені вживанням алкоголю, за своїм психічним станом він може вірно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати про них правильні показання, йому не показане застосування примусових заходів медичного характеру.» - а.с. 131-134.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 537 від 23 серпня 2016 року:
«1.(1,2) У ОСОБА_3 мають місце розлади особистості і поведінки, обумовлені вживанням алкоголю (F 10.71 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), на даний час протиалкогольне лікування йому не показане.» - а.с. 135-137.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину (ст. 12 КК України), те, що обвинувачений вчинив новий злочин за наявності не знятої та не погашеної в установленому законом порядку судимості, а також те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога, а також враховуючи обставини, що обтяжують його покарання, та обставини, які його пом`якшують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, строк якого слід визначити в межах санкції статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів. З урахуванням того, що обвинувачений був засуджений вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року і не відбув покарання, йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків з урахуванням вимог ст. 71 КК України.
До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.
Заявлений прокурором цивільний позов в межах кримінального провадження слід залишити без розгляду, оскільки прокурором подано відповідну заяву в зв`язку з відшкодуванням батьками обвинуваченого витрат, понесених на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я /а.с. 50/.
Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати в розмірі 1 760,80 грн. на залучення експертів стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Вирішуючи питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 за сукупністю вироків шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, менш суворого покарання, призначеного та невідбутого за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2015 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі).
Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судові витрати на залучення експертів в розмірі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 80 коп. в дохід держави.
Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.
Арешт, накладений ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року на металевий ніж з чорною полімерною ручкою, скасувати.
Ніж з дерев`яною рукояткою та погнутим лезом зі слідами речовини бурого кольору, дві підковдри зі слідами речовини бурого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору повернути ОСОБА_7 .
Штани чорного кольору, визнані речовим доказом на підставі постанови слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 08 липня 2016 року /а.с. 100-101/, - повернути ОСОБА_3 .
Змиви речовини бурого кольору, порожню пляшку, зразки біологічного походження, папілярні узори слідів рук, визнані речовим доказом на підставі постанов слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 08 липня 2016 року /а.с. 102-109/ - знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Роз`яснити обвинуваченому, його захиснику та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1