АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 кримінальне провадження №0000362 від 29.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено обрану утримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з 14 години 29 серпня 2014 року. Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його досудового тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на корись ОСОБА_9 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
Провадження №11-кп/794/20/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_11 .

Згідно вироку районного суду, 29 серпня 2014 року приблизно о 07.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у якості пасажира на задньому сидінні автомобіля „Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 в с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області. В цей час ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар ножем в грудну клітку справа потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого настала смерть останнього, тобто вчинив умисне вбивство.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просили вирок районного суду щодо обвинуваченого скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В частині вирішення цивільного позову щодо матеріальних збитків на суму 110 000 грн. апелянти просили вирок суду - залишити без змін, а в частині стягнення моральних збитків потерпілим у сумі 500 000 грн. - скасувати.
В поданій апеляції апелянти посилалися на те, що районним судом ОСОБА_6 було призначено покарання, яке не відповідало обставинам справи та суперечило показанням останнього. Вказували і на те, що ОСОБА_6 не мав на меті позбавляти життя потерпілого ОСОБА_9 , а лише залякати останнього і що потерпілий своїми діями сам його спровокував на протиправні дії.
Крім цього вважали, що районним судом не були враховані показання ОСОБА_6 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, також безпідставно відхилено доводи захисника про те, що ОСОБА_6 вчинив вбивство в стані сильного душевного хвилювання, оскільки дані доводи спростовуються висновками психологічної експертизи, що районним судом не було враховано протизаконне насильство, систематичне знущання зі сторони потерпілого ОСОБА_9 , не витребувано кримінального провадження за ч.2 ст.126 КК України стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 .
Посилалися і на те, що довідка лікаря Хотинської ЦРЛ про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 не може бути доказом, оскільки у даній установі не було проведено судово-медичної експертизи на предмет наявності алкоголю в його крові і що висновок базувався на візуальному суб`єктивному висновку лікаря.
Також вважали, що у суда не було підстав для вирішення цивільного позову, тому просили залишити його без розгляду.
Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 06.10.2015 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 - залишено без задоволення, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2015 року, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання, у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково та скасовано ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 06.10.2015 року щодо ОСОБА_6 із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, міркування прокурора, яка вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим і просив вирок суду залишити без змін, представника потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 при обставинах, що наведені у вироку суду, підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційній інстанції доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України вірно кваліфіковані і висновок суду про доведеність його винуватості у скоєнні інкримінованого йому злочині, відповідає сукупності зібраних у справі і дослідженим у судовому засіданні доказам, яким дано вірну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Так, у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 28.08.2014 року після храмового свята в с. Долиняни, він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на автомобілі потерпілого поїхали в с. Недобоївці, де зупинилися біля магазину. Потім останній, висадивши їх, поїхав в сторону м. Хотин і через деякий час повернувся і виставляв їм "могорич". Хлопці розпивали біля магазину спиртні напої, він пив тільки воду. Потім ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп"яніння, почав відганяти його від компанії, із-за того, що він не заступився за нього під час бійки в с. Долиняни, а також погрожував, що посадить його в тюрму, оскільки працює в міліції. Згодом усі вказані хлопці і він сіли в автомобіль ОСОБА_9 , так як мали їхати в с. Шилівці на свято села. Однак, по дорозі потерпілий продовжував ображати його і пам" ятає, як він поклав руку на ніж, який був у нього за поясом, але що було далі не може згадати. Вказаний ніж того дня він взяв у батька в чемодані і носив його за поясом. Стверджував, що у нього не було умислу вбивати потерпілого ОСОБА_9 .

Заперечення обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину у суді першої інстанції, а також часткове визнання обвинуваченим свої вини в апеляційній інстанції та у поданій апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки судова колегія розцінює їх, як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у вчиненні ним інкримінованого злочину, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 було підтверджено те, що після 7.00 години йому зателефонував ОСОБА_14 , який повідомив йому про те, що його сина підрізали на автобусній зупинці в с. Недобоївціі і що він помер у Хотинській лікарні. В подальшому він дізнався, що його сина вбив ОСОБА_6 .

Показаннями свідка ОСОБА_15 було підтверджено те, що 29.08.2014 року приблизно о 07 год. 10 хв. він прийшов на зупинку в с. Недобоївці, оскільки їхав на роботу. На зупинці він побачив легковий автомобіль біля якого схвильовано ходив ОСОБА_6 , а на тротуарі лежав ОСОБА_9 , який був поранений ножем у груди і одяг у останнього був мокрим, оскільки ОСОБА_6 поливав його водою. ОСОБА_6 розповів йому про те, що вони приїхали в с. Долиняни, але не говорив хто підрізав потерпілого. Згодом приїхала швидка допомога і він та ОСОБА_6 допомагали завантажувати потерпілого ОСОБА_9 . Крім цього, вказував і на те, що в автомобілі ОСОБА_9 на задньому сидінні він бачив папку, ніж довжиною приблизно 25 см, телефон на килимку і тарілку.

Показаннями свідка ОСОБА_16 було засвідчено вірогідність того, що 29.08.2014 року приблизно о 07.00 год., коли він знаходився вдома, його братові ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що він підрізав на зупинці в с. Недобоївці міліціонера і що у машині спить їх брат ОСОБА_13 . Тоді він з братом ОСОБА_17 поїхали на зупинку, де побачили ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і братів ОСОБА_18 . На його запитання ОСОБА_19 відповів, що ОСОБА_6 підрізав ОСОБА_9 . Потім, задавши запитання ОСОБА_6 , що він наробив і де він взяв ніж, останній відповів, що ніж взяв вдома. Після цього він з своїми братами та ОСОБА_12 поїхали з місця події.

Аналогічні показання були надані і свідком ОСОБА_17 .

Показаннями свідка ОСОБА_12 були наведені докази того, що 28.08.2014 року після храмового свята в с. Долиняни, він, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на автомобілі потерпілого поїхали в с. Недобоївці. Потерпілий їх висадив у вказаному селі біля магазину "Добре" і через 30 хвилин повернувся. Вони ж до його приїзду вживали спиртні напої у вказаному вище магазині. Потім між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникла суперечка, причину якої йому не було відомо. Приблизно о 5 год. він пішов в автомобіль, де вже спав ОСОБА_13 і він також заснув. Однак прокинувся від крику, а потім побачив, що потерпілий ОСОБА_9 лежав біля автомобіля на землі, а ОСОБА_6 висловлювався нецензурними словами в його адресу і говорив що "на одного мента стало менше". Після приїзду братів Конських, вони усі разом покинули місце події.

Показаннями свідка ОСОБА_20 було підтверджено те, що 29.08.2014 року від сусідки ОСОБА_21 , якій телефонував ОСОБА_6 , він дізнався про те, що останній підрізав чоловіка. У лікарні в м. Хотині йому стало відомо, що чоловік, якого підрізав його син - помер. Також засвідчував, що займається забоєм свиней та худоби і в нього для цього є набір ножів, з якого не стало 1 ножа, якого забрав син ОСОБА_6 і підрізав ним ОСОБА_9

Показаннями свідка ОСОБА_22 було засвідчено вірогідність того, що будучи водієм швидкої допомоги Хотинської ЦРЛ, він та лікарі вранці 29.08.2014 року приїхали на виклик у с. Недобоївці, де на зупинці біля автомобіля на тротуарі лежав молодий чоловік ОСОБА_9 . Вони його завантажували в автомобіль і їм при цьому допомагав ОСОБА_23 , який їхав разом з ними у автомобілі швидкої допомоги до лікарні. По дорозі обвинувачений говорив, що це він підрізав потерпілого і цікавився скільки йому за це дадуть.

З висновку експерта № 100-н від 01.10.2014 року (т.2, а. с. 145-147), вбачається що смерть потерпілого ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 год. 35 хв. від тампонади серця кров"ю, як наслідок проникаючого колото-різаного ножового поранення грудної клітки справа, з ушкодженням серця.

З висновку експерта за № 100-нд від 01.11.2014 року (т.2, а. с. 149-152) вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 виникли від одноразового з достатньою силою для їх виникнення, колюче-ріжучого травмуючого предмету по типу клинка ножа.

З висновків психолого-психіатричних експертиз за № 376 від 09 вересня 2014 року (т.3, а.с. 21-22) та за № 187 від 07 квітня 2015 року (т.4, а.с. 2-4) вбачається, що ОСОБА_6 на час вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і в стані фізіологічного афекту не знаходився.

Вказані висновки експертиз є повними і науково-обґрунтованими, із наданням мотивованих відповідей компетентними спеціалістами на поставлені запитання, тому районний суд вірно взяв їх до уваги.
З довідки № 125 від 29.08.2014 року (т.3, а. с. 74-75), виданої Хотинською ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_6 о 07 год. 40 хв. 29.08.2014 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим спростовуються доводи апелянтів про заперечення такого факту.
Крім цього, при проведенні наркологічного обстеження ОСОБА_6 і складанні акту наркологічної експертизи № 311 від 11.09.2014 року (т.3, а.с. 2), останнім також було підтверджено факт вживання ним спиртних напоїв в день вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, встановлені районним судом та органом досудового слідства фактичні обставини справи, зокрема, спосіб нанесення удару ножем та локалізація тілесного ушкодження, знаряддя злочину ніж, свідчать про наявність у ОСОБА_6 умислу на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому.
Отже дії ОСОБА_6 були умисні та цілеспрямовані, оскільки останній розумів їх значення, усвідомлював тяжкість наслідків і бажав їх настання. Заперечення апелянтами вказаного факту є їх позицією на обґрунтування, викладених в апеляційній скарзі вимог.
Доводи апелянтів про наявність стану сильного душевного хвилювання у обвинуваченого зі сторони потерпілого, внаслідок тяжкої образи, систематичного знущання не знайшли свого підтвердження, не встановлені органом досудового слідства, а також, як районним, так і апеляційним судом. Крім цього, вони не підтверджуються показаннями самого обвинуваченого, в яких він вказував на те, що він сам по своїй волі сів до потерпілого ОСОБА_9 у автомобіль та поїхав з ним і не навів доводів, які б свідчили про правомірність чи необхідність його поведінки щодо потерпілого.
Що стосується посилань апелянтів відносно скасування вироку щодо ОСОБА_23 із направленням справи на новий судовий розгляд до того ж суду, то вони є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ст. 415 КПК України чітко визначено повноваження апеляційного суду, які дають право призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Що стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, то районний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не було встановлено.
Також в судовому засіданні першої інстанції були досліджені та враховані наступні обставини по справі, а саме, те що ОСОБА_6 вчинив даний злочин в стані алкогольного сп`яніння. Тому дану обставину суд вірно визнав такою, яка обтяжує покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд належним чином мотивував та прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства і обрав міру покарання, яка є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Факт призначення районним судом розміру покарання, який не є максимальним, згідно
санкції ч.1 ст. 115 КК України, вказує на врахування всіх обставин справи, в тому числі і тих, які зазначені в апеляції.
Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, є справедливим, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.
Крім цього, не допустив суд помилки і при визначенні розміру матеріальної та моральної шкоди. Зокрема, суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, вірно врахував обставини, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого, непоправність втрат, наслідків, що наступили.

Що стосується матеріальної шкоди, то районний суд вірно відмовив у її стягненні з обвинуваченого, оскільки потерпілий не надав суду належних та допустимих доказів, які б стверджували розмір матеріальної шкоди.

Колегія судів вважає, що вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування його відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29 серпня 2014 року по 06 жовтня 2015 року та з 09 листопада 2016 року по 20 січня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_11
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя