Справа№ 631/1416/15-к
Провадження № 1-кп/632/67/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000188 від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2017 року, 01 лютого 2017 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000188 від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема інкриміноване ОСОБА_4 злочинне діяння кваліфіковано за частиною Закону про кримінальну відповідальність, який набув чинності після вчинення нею злочину. При цьому, частина четверта статті 358 КК України не поліпшує становище обвинуваченої.

Обвинувачена і захисник також вважали необхідним повернути обвинувальний акт на доопрацювання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, дослідивши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд доходить подальшого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор пред`являє обвинувачення у вчиненні злочину, і яким закінчується досудове розслідування.

За змістом ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити певні дані, зокрема правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як вбачається з обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення,було вчинено нею 26 квітня 2010 року. На той час чиною була редакція статті 358 КК України від 05 квітня 2001 року, яка не містила частини четвертої.

Отже, розглядуваний обвинувальний акт містить посилання на положення частини статті Закону України про кримінальну відповідальність, яка на час вчинення інкримінованого діяння не існувала, що в свою чергу порушує вимоги норм як чинного законодавства України (рішення Верховного Суду України №5-1 кс13,№5-32 кс13, 5-41 кс13), так і практики Європейського суду з прав людини, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, у чому вона обвинувачується.

Крім того, невірно зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення унеможливлює якісно повною мірою здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

Таким чином, суд доходить висновку про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обвинувальний акт з долученими до матеріалів кримінального провадження документами підлягає поверненню для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 9, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000188 від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000188 від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, разом з долученими до матеріалів кримінального провадження документами, повернути прокурору Первомайської місцевої прокуратури Харківської області - для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом семі днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Повний текст ухвали оголошено 07 березня 2017 року об 11 год. 00 хв.

Суддя:ОСОБА_1