Справа № 308/7253/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про арешт майна, згідно з яким ініційовано питання накладення арешту на легковий автомобіль марки «WV Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 , який 28.07.2017 року вилучений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 від 30.06.2017 року з території УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття», що розташоване за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 05 травня 2017 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001215 за матеріалами, які 04.05.2017 року за допомогою факсимільного зв`язку надійшли на адресу Ужгородського відділу поліції з Закарпатської митниці ДФС, щодо виявлення факту кримінального правопорушення вчиненого громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2017 року о 22.33 год. в ч/ч Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до них надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до них надійшло повідомлення від ОСОБА_6 (черговий митниці), який повідомив, що на лінії «в`їзд в Україну» КПП «Ужгород» працівниками митниці затримано автомобіль марки «VW Touareg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаного автомобіля, громадянин ОСОБА_7 , 1973 року народження, подав Закарпатській митниці ДФС закордонний паспорт, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 від 08.08.2016 року та договір на право користування ТЗ марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 від 28.04.2017 року, виданий власником автомобіля фірмою «Sia Lukares», громадянину ОСОБА_8 .

Під час митного контролю при перевірці поданих громадянином ОСОБА_5 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу, виникли сумніви щодо достовірності договору на право користування вказаним ТЗ, виданої фірмою «Sia Lukares».

04.05.2017 року Закарпатською митницею ДФС отримані офіційні відповіді директора фірми «Sia Lukares», згідно з якими ними не видавався договір на право користування вказаним ТЗ від 28.04.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.06.2017 року задоволено клопотання сторони обвинувачення та надано дозвіл на проведення тимчасового доступу до легкового автомобіля марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 .

28.07.2017 року протоколом тимчасового доступу до речей і документів, легковий автомобіль марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 було вилучено з території УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття», що розташоване за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, та поміщено його на подальше зберігання на спец-майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

Крім того, відповідно до листа № 604/106/13-2017 від 07.06.2017 року, який надійшов від начальника сектору Інтерполу та Європолу капітана поліції ОСОБА_9 , легковий автомобіль марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 значиться як викрадений 29.06.2017 року в Латвії.

Посилаючись на норми ч. 2 ст. 167 КПК України та ч. 7 ст. 236 КПК України, слідчий у клопотанні зазначає, що вилучений під час проведення вищезазначеної слідчої дій легковий автомобіль марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 має виняткове значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема, доведення винуватості окремих осіб. Більше того, для з`ясування фізичних властивостей, технічних характеристик, а також інших якостей легкового автомобіля вищевказаної марки, необхідно провести ряд судово-криміналістичних експертиз, що у свою чергу обумовлює необхідність зберігання такого в органів досудового розслідування. Перебування на даній стадії досудового розслідування легкового автомобіля марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_4 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 у їх власників створює загрозу фізичного знищення такого з метою приховування слідів кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вилучений у ході тимчасового доступу легковий автомобіль марки «VW Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 використовувався як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегли на собі їх сліди.

З посиланням на викладене, з метою реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, слідчий просить накласти арешт на легковий автомобіль марки «WV Toureg», д.н.з. республіки Латвії НОМЕР_1 , 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2 , який 28.07.2017 року вилучений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 від 30.06.2017 року з території УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття», що розташоване за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З витягу з кримінального провадження № 0001215 від 05.05.2017 року, сформованим 31.07.2017 року, вбачається, що органом досудового розслідування Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, розпочато розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, всупереч імперативним вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого не зазначено підставу і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
В свою чергу, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає конкретні випадки, в разі наявності яких може бути взагалі розглянуто питання про арешт майна.
Разом з тим, у порушення приписів п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також до клопотання не додані оригінали або копії відповідних документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури юристу 2-го класу ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1