Справа № 199/9/17-к
УХВАЛА
іменем України
10.03.2017 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисників: - ОСОБА_4

- ОСОБА_5

- ОСОБА_6

обвинувачених: - ОСОБА_7

- ОСОБА_8 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі кримінальне провадження №0000750, внесеного до ЄРДР 30.08.2016 року, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючого, не судимого, зареєстрований і прож. АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,тимчасово не працюючого, не судимого, у м.Дніпрі: зареєстрований по АДРЕСА_2 , мешкає по АДРЕСА_3 ;

які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.01.2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ст.368 ч.3 КК України, запобіжний захід до обвинувачених у даному провадженні обрано у вигляді тримання під вартою 06.10.2016 року, з визначенням застави, яка була внесена і обвинувачені звільнені з-під варти.

Прокурор у підготовчому засіданні 10.03.2017 року просив призначити провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, в яке викликати сторони і свідків, підстав для повернення обвинувального акту не вбачав, вважав витребування додаткових доказів на даний момент передчасним.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору із-за невідповідності вимогам ст.291 КПК України в частині формулювання і конкретизації обвинувачення, повноважень обвинуваченого ОСОБА_7 як суб`єкта інкримінованого злочину, що не всі докази були відкриті обвинуваченим, клопотала про витребування додаткових доказів; клопотання підтримали захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , реєстр матеріалів, вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як встановлено, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 30.12.2016 року, розписані в описовій частині дії працівників поліції, тим самим представників влади, але в резолютивній частині - в протиріч цьому - зазначений спосіб вчинення злочину - з використанням не влади, а службового становища, тоді як в диспозиції ст.368 КК України спосіб зазначається альтернативно - «з використанням наданої їм влади чи службового становища».

Також, в описовій частині обвинувального акту як закінчені зазначені дії по одержанню неправомірної вигоди тільки обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме отримання 2000 грн. 03.10.2016 року і 2000 грн. 04.10.2016 року, - що також і ОСОБА_7 безпосередньо отримував неправомірну вигоду - не зазначено, вказані тільки його словесні вимоги про передачу грошей, адресовані гр. ОСОБА_13 , і зазначено про намір в подальшому поділити гроші, яким чином і в яких сумах не конкретизовано, тоді як в резолютивній частині обвинувального акту ОСОБА_7 інкриміновано не «прохання надати таку вигоду для себе» у відповідності до диспозиції ст.368 КК України, а як закінчене «одержання неправомірної вигоди».
Крім того, в описовій частині обвинувального акту стосовно дій ОСОБА_7 вжито вираз «висунув вимогу ОСОБА_13 про необхідність передачі йому грошових коштів» з попередженням про негативні наслідки у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності і припинення торгівлі, що відповідає кваліфікуючій ознаці «вимагання неправомірної вигоди», але ця ознака в резолютивній частині обвинувального акту ОСОБА_7 фактично не було вмінена, чим допущено суттєве протиріччя між описовою і резолютивною частинами обвинувального акту.
Якщо ознака «вимагання неправомірної вигоди» буде в подальшому вмінятися прокурором у відповідності до описової частини в порядку ст.338 КПК України, то це буде порушенням права обвинуваченого на захист з наступних підстав.
Розглядаючи процесуальні можливості прокурора у відповідності до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, суд звертає увагу на те, що це право, а не обов`язок прокурора, яким він може скористатися, або ні. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, у тому числі правильної кваліфікації за кваліфікуючими ознаками, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Не зважаючи на те, що прокурор при складання обвинувального акту керується положеннями п.5) ч.2 ст.291 КПК України про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення такими, які він вважає встановленими, але при цього прокурор повинен керуватися загальними положеннями КПК України, у тому числі ст.8 КПК - «Верховенство права», ст.9 КПК - «Законність», з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме: для усунення в обвинувальному акті зазначених протиріч між описовою і резолютивними частинами, конкретизації способу вчинення злочину «з використанням наданої їм влади чи службового становища», конкретизації і визначеності відповідних кваліфікуючих ознак згідно диспозиції ст.368 КК України, виконанню вимог ст.290 КПК України про відкриття матеріалів іншій стороні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.28,107,110,290,291,314-317,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт від 30.12.2016 року у кримінальному провадженні №0000750, з додатками, відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, - повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , як такий що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію якої надати обвинуваченим і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1