Провадження №1-кп/331/270/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/270/2017 з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Первомайськ, Миколаївської області, громадянин України, українець, який має вищу освіту, одружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 10.03.2017 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.358 ч.3 КК України засуджений до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 13.04.2017 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

29 серпня 2016 року, близько 15.00 годин, потерпіла ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті вул. Жуковського та вул. Троїцької, біля будинку 44 вул.Жуковського в м. Запоріжжя, виявила несправність свого транспортного засобу «ОРЕL VЕСТRА», д.н. НОМЕР_1 . та подзвонила своєму сусіду ОСОБА_3 , який через 20 хвилин прибув за вищевказаною адресою. Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_5 «ОРЕL VЕСТRА», д.н. НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом проведення ремонтних робіт даного транспортного засобу, отримав від потерпілої ключи, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «ОРЕL VЕСТRА», д.н. НОМЕР_1 ., та вищевказаний автомобіль. Після чого 29.08.2016 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд.44 по вул.Жуковського в м.Запоріжжя, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, за допомогою ключів, які він отримав від потерпілої, завів двигун автомобіля «ОРЕL VЕСТRА», д.н. НОМЕР_1 , та рушив на ньому до автомобільної стоянки, розташованої за адресою вул. Задніпровська, 3, в м. Запоріжжя, тим самим заволодів майном ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування досягнуто угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Так, 07 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК, уклали угоду про примирення.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення:

1. ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.

Час, місце, обставини скоєння ОСОБА_3 злочину відповідає змісту обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у незаконному заволодінні транспортним засобом. Фактичні обставини справи визнав, кваліфікацію дій не заперечував.

2. Сукупний розмір шкоди завданої потерпілої не визначався через його повне відшкодування обвинуваченим.

3. Сторони домовились, що ОСОБА_3 за цей злочин має бути призначене покарання у вигляді трьох років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2017 року більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, в силу ст. 12 КК України даний злочин не є тяжким.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені потерпілій ОСОБА_5 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 474, ч. 1 ст. 475 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 07 квітня 2017 року у кримінальному провадженні № 1-кп/331/270/2017, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2017 року більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо він на протязі одного року випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 та ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Речові докази: автомобіль «ОРЕL VЕСТRА» повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч. 3 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1