Справа №718/723/17
Провадження №1-кп/718/46/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000073, внесене 11.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Станівці, Кіцманського району, Чернівецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року біля 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Нижні Станівці, Кіцманського району, Чернівецької області, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, діючи умисно, направлену на таємне викрадення чужого майна, протиправно, таємно, шляхом відчинення дверей, проник в підсобне приміщення звідки викрав чугунний шпаргат, чугунний чан та залізну топку. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зальну суму 1000 гривень.

Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засіданні не зявився, скерував суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого не заявляє. Просив судове засідання проводити в його відсутність.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжку, поєднану із проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та повне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що віна по місцю проживання характеризується добре, його майновий стан, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, 2008 та 2012 р.н.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, потерпілий претензій до нього не заявляє, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: чугунний шпаргат, чугунний чан та залізну топку, повернуті потерпілому ОСОБА_5 під відповідальну розписку - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1