Провадження № 1-кс/201/8588/2016
УХВАЛА
Іменем України
24 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000023, внесеного до ЄРДР 23.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 381-1, ч. 1 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000023, внесеного до ЄРДР 23.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 381-1, ч. 1 ст. 364 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначив, що вказане провадження внесена до ЄРДР прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська на підставі ухвали слідчого судді Кіровського району м. Дніпропетровська від 11.06.2015 та його заяви від 22.05.2015, а також на підставі ухвали слідчого судді Кіровського району м. Дніпропетровська від 03.07.2015 та його заяви від 22.05.2015 про вчинення слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001123. 31.08.2015 постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 об`єднане кримінальне провадження №0000023 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2015 дану постанову скасовано, оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
28.12.2015 проведення досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженні №0000023 доручено старшому слідчому СВ СУ прокуратура Дніпропетровської області ОСОБА_4 . 26.02.2016 постановою слідчого ОСОБА_4 об`єднане кримінальне провадження №0000023 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2016 із урахуванням ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про виправлення описок, постанову слідчого ОСОБА_4 від 26.02.2016 про закриття кримінального провадження №0000023 скасовано, зобов`язано уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області поновити досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2016 із урахуванням ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про виправлення описок, слідчий ОСОБА_4 та процесуальний керівник - прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 проігнорували тому досудове розслідування поновлено не було.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 задоволено скаргу на бездіяльність процесуального керівника - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та зобов`язано уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області відновити досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023.
Таким чином, 05.08.2016 Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська фактично повторно зобов`язав прокуратуру Дніпропетровської області відновити досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023.
Ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 отримана прокуратурою Дніпропетровської області 18.08.2016. Листом від 22.09.2016 прокуратури Дніпропетровської області повідомлено, що досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023 поновлено тільки 31.08.2016.
18.10.2016 у прокуратурі Дніпропетровської області він ознайомився з матеріалами об`єднаного кримінального провадження №0000023 і встановив, що постановою слідчого ОСОБА_4 від 16.09.2016 об`єднане кримінальне провадження №0000023 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім цього, під час ознайомлення встановив, що за період з 30.05.2016 по 16.09.2016 у зведеному кримінальному провадженні №0000023 слідчим ОСОБА_4 не було вчинено жодної слідчої дії, і 16.09.2016 провадження було закрито.
Зазначає, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 проігнорував клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 03.12.2015 (т. №2 а.с. 68), в частині наступних вимог: п. 4) витребувати в ГУМВС України в Дніпропетровській області або в ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та долучити до кримінального провадження документи, які б підтверджували дату та час призначення ОСОБА_5 на посаду слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, п. 6) витребувати в СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та долучити до матеріалів кримінального провадження посадову інструкцію слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшини міліції ОСОБА_5 , п. 7) допитати в якості свідка начальника СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на предмет, хто, окрім слідчого ОСОБА_5 мав виконувати три письмові вказівки процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0001123 - прокурорів прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська, оскільки, допитана в якості свідка слідча ОСОБА_5 заявила, що письмові вказівки процесуальні керівники давали не їй особисто, а начальнику СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та слідчому СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , п. 8) повторно допитати слідчого ОСОБА_5 з метою усунути чи з`ясувати причини протиріч її показів фактам, установленими судовими рішеннями, які набрали законної сили, в т.ч. хвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 04.06.2015 по справі №203/2799/2015-к, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 29.09.2015 по справі №203/5332/2015-к. Даними рішеннями встановлено, що слідчий ОСОБА_5 не розглянула та не надала відповіді на жодне з його письмових клопотань, заявлених у кримінальному провадженні №0001123. А будучи допитаною в якості свідка слідчий ОСОБА_5 заявила, що це не так, що всі клопотання потерпілого ОСОБА_3 вона розглянула та надала відповіді відповідно до вимог КПК України, п. 9) перевірити завідомо неправдиві покази слідчого ОСОБА_5 про те, що проводити досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001123 їй, нібито, заважала тривала відсутність у неї самого кримінального провадження, яке тривалий час перебувало на перевірках в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, в ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, п. 10) допитати в якості свідка слідчого ОСОБА_5 на предмет, знала чи ні вона (слідчий ОСОБА_5 ) про те, що, станом на листопад 2014, ОСОБА_12 знялася з усіх видів реєстрації в України.
Також слідчий проігнорував клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 17.12.2015 у частині вимог: п. 4) здійснити комплекс оперативних та слідчих дій для перевірки можливої причетності слідчого ОСОБА_5 до створення умов, щоб ОСОБА_12 (єдина можлива підозрювана та майбутня обвинувачена по кримінальному провадженні №0001123 за ч. 1 ст. 182 КК України) змогла безперешкодно виїхати за межу України і не повернутися на територію України до теперішнього часу, і тим самим змогла уникнути кримінальної відповідальності за умисне невиконання трьох рішень судів, та мати можливість і далі не виконувати три судових рішення, якими ОСОБА_12 було зобов`язано виконати на його користь роботи відповідно до умов Договору №ДК 05/12-10 від 02.12.2010, п. 7) допитати начальника СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на предмет чому слідчий ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні проігнорувала три ухвали слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, три письмові вказівки процесуальних керівників - прокурорів прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська, що робило керівництво СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для припинення протиправної бездіяльності слідчого ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0001123.
Крім цього, твердження слідчого ОСОБА_4 про те, що всі клопотання надані ОСОБА_3 і доручені ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0001123 розглянуті і на них надані відповіді в установленому законом порядку - є помилковим.
Слідчому ОСОБА_4 достеменно відомо про те, що ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за період із лютого 2015 по лютий 2016 п`ять разів визнавалася неправомірною (незаконною) бездіяльність слідчого ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0001123 щодо безпідставного не розгляду слідчим ОСОБА_5 письмових клопотань потерпілого ОСОБА_3 , у т.ч.: ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 від 11.02.2015 по справі №203/631/2015-к (т. №1 а.с. 37-38), ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к (т. №1 а.с. 82), ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 04.06.2015 по справі №203/2799/2015-к (т. №1 а.с. 79-80), ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 29.09.2015 по справі №203/5332/2015-к, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14 від 16.02.2016 по справі №203/6565/2015-к.
Таким чином, дані судові рішення повністю спростовують твердження слідчого ОСОБА_4 про те, що слідчий ОСОБА_5 розглянула всі клопотання потерпілого ОСОБА_3 та надала на них відповіді.
Безпідставними є твердження слідчого ОСОБА_4 про те, що слідчий ОСОБА_5 виконала всі три письмові вказівки процесуальних керівників по кримінальному провадженню №0001123. Це спростовується матеріалами кримінального провадження №0001123, його показами, висновком від 25.02.2016 службової перевірки від 25.02.2016, затвердженим заступником начальника - начальником СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_15 , згідно якого
25.03., 23.07.2013 і 17.07.2014 прокуратурою Кіровського району міста Дніпропетровська у кримінальному провадженні №0001123 надані вказівки на проведення слідчих дій, які, у порушення вимог ст. 40 КПК України, слідчим ОСОБА_5 не виконано, заходи щодо розкриття злочину не вжито. У порушення вимог ст. 28, 40 КПК України з 11.02.2015 по теперішній час у кримінальному провадженні №0001123 слідчим ОСОБА_5 жодної слідчої дії не проведено. Крім того, в діях слідчого ОСОБА_5 встановлені порушення вимог КПК України щодо порушення строків розгляду клопотань та не розгляду взагалі.
Крім цього, безпідставними є твердження слідчого ОСОБА_4 про те, що в результаті протиправних рішень та бездіяльності слідчого ОСОБА_5 моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 не завдано, що спростовується його заявою, письмовими показами в якості свідка та потерпілого, наданими слідчому розрахунками про те, що в результаті протиправних рішень та бездіяльності слідчого ОСОБА_5 , установлених п`ятьма судовими рішеннями, йому завдана істотна шкода.
З урахуванням викладеного, просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, надав для огляду матеріали кримінального провадження №0001123.
Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом, постановою слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16.09.2016 закрито кримінальне провадження № 0000023, внесене до ЄРДР 23.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 381-1, ч. 1 ст. 364 КК України.
В оскаржуваній постанові вказано, що 23.06.2015 прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 11.06.2015 до ЄРДР внесено відомості за фактом неправомірних дій слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , що виразилось у не виконанні письмових вказівок прокурора у кримінальному провадженні № 0001123 та вчинення вказаним слідчим зловживання владою та службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 381-1 та ч. 1 ст. 364 КК України, передано матеріали кримінальних проваджень до СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні о 0000023 від 23.06.2015 та № 0000024 від 08.07.2015. У подальшому на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_16 від 20.08.2015 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне за № 0000023.
31.08.2015 старшим слідчим СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
13.11.2015 слідчим суддею Жовтневого районного суду ш. Дніпропетровська ОСОБА_17 скасовано постанову старшого слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження.
26.02.2016 в межах кримінального провадження винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, іто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
05.08.2016 ухвалою Жовтневого районного суду скасовано дану постанову від 26.02.2016 з тих мотивів того, що суду не надано матеріали кримінального провадження.
Досудове розслідування у кримінальному провадженню було відновлено, за результатами повторного провадження досудового розслідування було встановлено ступне.
Так, будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомив, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 по справі №2-6522/2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2012, його позов до ФОП ОСОБА_12 про захист прав споживача задоволений частково, зобов`язано ФОП ОСОБА_12 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору №ДК 05/12-10 від 02.12.2010 та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.
26.11.2012 на підставі виданого виконавчого листа постановою старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_18 відкрито виконавче провадження №35337430 із примусового виконання рішення. Виконати рішення суду у добровільному порядку ОСОБА_12 відмовилася, а застосовані до ОСОБА_12 заходи примусового характеру, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", виявилися безрезультатними. За таких обставин, у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", 19.02.2013 Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ направлено до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області подання про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання вказаного рішення суду - за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 04.03.2013 подання від 19.02.2013 за вих. №2549/06/6 зареєстроване в Кіровському РВ. 05.03.2013 на підставі подання Кіровського ВДВС слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001123.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012 по справі №0418/2899/2012 (н.п. №2/0418/1868/2012), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.10.2012, зобов`язано ФОП ОСОБА_12 надати ОСОБА_3 завірені печаткою копії документів на підтвердження якості металопластикових виробів, виготовлених за договором №ДК 06/12-10 від 1.12.2010.
19.11.2012 на підставі виданого виконавчого листа №2/0418/1868/2012, постановою державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_18 відкрито виконавче провадження №35239138 із примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012. Оскільки виконати рішення суду у добровільному порядку ОСОБА_12 відмовилася, Кіровський ВДВС направлено до Кіровського РВ подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за умисне невиконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 05.03.2013 на підставі подання Кіровського ВДВС слідчим СВ Кіровського РВ ОСОБА_19 до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001124.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2012 по справі №0418/3115/2012 (н.п. №2/0418/1902/2012), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2012, ФОП ОСОБА_12 у десятиденний строк з дня набрання чинності указаним рішенням суду, на підтвердження якості металопластикових виробів, виготовлених за договором №ДК 05/12-10 від 02.12.2010, надати ОСОБА_3 завірені печаткою копії документів.
Так само 03.12.2012 постановою старшого державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_18 відкрито виконавче провадження №35433584 із примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2012. Оскільки рішення суду у добровільному порядку ОСОБА_12 виконувати відмовилася, Кіровським ВДВС направлено до Кіровського РВ подання про притягнення її до кримінальної відповідальності. 05.03.2013 на підставі вищезазначеного подання, слідчим СВ Кіровського РВ ОСОБА_19 до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та розпочате досудове слідство у кримінальному провадженні №0001125.
19.11.2013 постановою прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська кримінальні провадження № 0001123, № 0001124, №0001125 об`єднані в одне кримінальне провадження №0001123.
Спочатку досудове розслідування проводила слідчий СВ Кіровського РВ ОСОБА_19 , потім - слідчий СВ Кіровського РВ ОСОБА_20 , а з 11.09.2014 та по теперішній час слідчий СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 .
26.07.2014 ОСОБА_3 звернувся до СВ Кіровського РВ із заявою про визнання його потерпілим, отже з 28.07.2014 він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0001123.
27.11.2014 слідчий СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0001123 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, не повідомивши про прийняте рішення його, як потерпілого.
Про постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття провадження йому стало відомо тільки 20.01.2015 у прокуратурі Кіровського району м. Дніпропетровська з відповіді прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_21 від 27.11.2014 за вих. №99ск-13.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2015 скаргу ОСОБА_3 було задоволено, постанову слідчого ОСОБА_5 від 27.11.2014 скасовано.
Як зазначено в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 1.02.2015, однією підстав для скасування постанови слідчого ОСОБА_5 від 27.11.2014 є невиконання слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України: вказівок старшого прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_22 від 23.07.2013 та від 25.03.2014, вказівки прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_23 від 17.07.2014.
Про прийняте Кіровським районним судом м. Дніпропетровська рішення - хвалу від 11.02.2015 по справі №203/631/2015-к слідчому ОСОБА_5 було відомо, оскільки вона особисто приймала участь 11.02.2015 у судовому засідання Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по даній справі, а після її закінчення отримала копію вказаної ухвали суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.
Якщо слідчий ОСОБА_5 була не згодна із вказівками процесуальних, вона повинна була їх оскаржити вишестоящому прокурору, однак цього не зробила, а просто відмовилася їх виконувати
Із цього приводу він двічі звертався до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з проханням обов`язати слідчого ОСОБА_5 виконати письмові вказівки процесуальних керівників. Однак, ухвалами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к та від 04.06.2015 по справі №203/2799/2015-к у задоволенні його вимог відмовлено з мотивів того, що нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування відповідно до ст. 36 КПК України належить до повноважень самого прокурора, відтак, вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого СВ виконати письмові вказівки прокурора задоволенню не підлягають.
При цьому, під час судового розгляду по справам №203/1485/2015-к №203/2799/2015-к було встановлено, що слідчий ОСОБА_5 письмових вказівок не виконала без жодних об`єктивних причин.
Тому вважає, що в бездіяльності слідчого ОСОБА_5 , яка виразилася в протиправній відмові виконати три письмові вказівки процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0001123, є елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 381-1 КК України.
Виключення ст. 381-1 КК України із КК України на підставі Закону №1697-VII від 14.10.2014 не є законною підставою для закриття кримінального провадження відносно слідчого ОСОБА_5 на підставах, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Останній раз він ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження 04.06.2015, на даний момент не виконані вказівки від 17.07.2014 взагалі не виконані.
Із 05.03.2013 по теперішній час, у провадженні СВ Кіровського РВ перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001123 за фактами умисного невиконання ОСОБА_12 трьох вказаних судових рішень -рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 по справі №2-6522/2011, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012 по справі №0418/2899/2012 та рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2012 по справі №0418/3115/2012.
11.02.2015 ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по праві №203/631/15-к постанову слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 від 07.11.2014 про закриття кримінального провадження №0001123 касовано, як незаконну.
Під час судового розгляду справи №203/631/2015-к Кіровським районним судом м. Дніпропетровська встановлено, що слідчим СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 : не долучені до матеріалів кримінального провадження та не розглянуті в порядку ст. 220 КПК України письмові клопотання потерпілого ОСОБА_3 : від 17.08.2014 (зареєстроване в Кіровському РВ за вх. №Л-48 від 08.08.2014), від 08.08.2014 (зареєстроване в Кіровському РВ за вх. №Л-48/1 від 08.08.2014), від 08.08.2014 (зареєстроване в Кіровському РВ за вх. №Л-50 від 5.08.2014). Не розглянуті в порядку ст. 220 КПК України письмові клопотання потерпілого ОСОБА_3 : від 04.10.2014 (зареєстроване в Кіровському РВ за вх. №Л-59/1 від 06.10.2014), від 14.10.2014 (зареєстроване в Кіровському РВ за вх. №Л-59 від 06.10.2014).
Про результати судового розгляду по справі №203/631/15-к (провадження МІ-кс/0203/192/2015) та встановлені судом факти слідчий ОСОБА_5 знала, оскільки особисто приймала участь у судовому засіданні та особисто отримала копію ухвали слідчого судді
Однак, слідчий ОСОБА_5 проігнорували вказані письмові клопотання.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к визнано незаконною бездіяльність слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотань: від 06.10.2014 (зареєстроване за вх. №Л-59 від 06.10.2014), від 06.10.2014 (зареєстроване за вх. №Л-59/1 від 06.10.2014); зобов`язано слідчого ОСОБА_5 розглянути клопотання: від 06.10.2014, від 06.10.2014. Було становлено, що клопотання від 07.08.2014 (зареєстроване за вх. №Л-48 від 18.08.2014), від 08.08.2014 (зареєстроване за вх. №Л-48/1 від 08.08.2014), від 08.08.2014 (зареєстроване за вх. №Л-50 від 15.08.2014) взагалі відсутні в матеріалах провадження №0001123.
Після винесення ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к минуло ще два місяці, однак слідчий ОСОБА_24 продовжувала ігнорувати, як його письмові клопотання, так і судові рішення, якими її зобов`язано розглянути його клопотання в порядку ст. 220 КПК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2015 по справі №203/2799/2015-к: визнано незаконною бездіяльність слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 за період з 31.03.2015 по 12.05.2015 щодо недолучення до матеріалів кримінального провадження та не розгляду всіх його вищевказаних клопотань.
Отже, вважає, що ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2015 по праві №203/631/15-к, від 30.03.2015 по праві №203/1485/2015-к, від 04.06.2015 по праві №203/2799/2015-к, є належними та допустимим доказами того, що, починаючи з 11.09.2014 по теперішній час, на протязі 8 (вісім) місяців, слідчий ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи систематично, умисне, виключно в інтересах ОСОБА_12 , навмисне не розглядає його клопотання та ухиляється від прийняття законного рішення щодо ОСОБА_12 , чим робить все для того, щоб ОСОБА_12 змогла уникнути кримінальної відповідальності.
Крім цього, після того, як було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо слідчого ОСОБА_5 , стало відомо, що умисною бездіяльністю у кримінальному провадженні №0001123 слідчий ОСОБА_5 надала можливість ОСОБА_12 безперешкодно втекти не тільки з постійного місця проживання ( АДРЕСА_1 ), а й безперешкодно виїхати за межі України.
Так, згідно Подання Кіровського ВДВС до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про оголошення розшуку ОСОБА_12 , наразі місце перебування ОСОБА_12 невідоме, оскільки ОСОБА_12 після зняття з реєстрації ні де не зареєструвалася по місту проживання. А згідно відповіді Державної прикордонної служби України ОСОБА_12 перетнула Державний кордон України (виїхала за межі України) 01.02.2015, а дані про її повернення в Україну - відсутні.
На питання, коли потерпілим було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження були відсутні певні процесуальні документи, отримано відповідь, що приблизно в січні 2015 року коли він попрохав слідчого надати йому матеріали кримінального провадження № 0001123 для ознайомлення, ним був встановлений факт відсутності вище вказаних процесуальних документів. Його здивували встановлені факти, оскільки на кожному із поданих ним клопотань була наявна відмітка канцелярії Кіровського РВ.
На кожному із його клопотань проставлений вхідний реєстраційний номер канцелярії Кіровського РВ. На сьогоднішній день, жоден із слідчих та процесуальних керівників не оспорює факт його звернення в порядку ст.ст. 56, 220 КПК України. Факт отримання клопотань Кіровським РВ підтверджений ухвалами слідчих суддів від 11.02.2015, від 30.03.2015, від 15.06.2015, від 30.09.2015.
На питання, чи з`ясовував потерпілий безпосередньо у слідчих, які проводили досудове розслідування, про те яким чином були розглянуті його клопотання, та де вони на даний час перебувають, отримано відповідь, що дане питання неодноразово з`ясовувалось, особливо, перед кожним зверненням до суду. Він звертався до слідчого ОСОБА_25 з питанням про те, де його клопотання, чому вони відсутні в матеріалах кримінального провадження, на що кожного разу він отримував відповідь, що їй невідомо, де на даний час знаходяться його клопотання.
Після цього він звернувся зі скаргою до прокурора Кіровського району, в якій просив розібратися, де поділись з матерів кримінального провадження його клопотання, до вказаної скарги він додав копії цих клопотань, в процесі розгляду його скарги, прокурор Кіровського району супровідним листом направив його клопотання до СВ Кіровського РВ. Після цього, він повторно знайомлюсь з матеріалами кримінального провадження, однак в матеріалах кримінального провадження були відсутні як його клопотання та і супровідний лист прокурора.
На питання, чи було ним встановлено, що на клопотання, які були відсутні в матеріла кримінального провадження були наявні процесуальні документи відповідно до яких, посадові особи Кіровського РВ спростовували факт надходження клопотань потерпілих до Кіровського РВ, а по деяким із них навпаки надано відповідь та зазначено особу, яка їх розглядала. Потерпілий відповів, що в матеріалах кримінального провадження № 0001123 є рапорт слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_26 від 29.07.2015, якщо він не помиляюсь, відповідно до якого слідчий ОСОБА_26 на ім`я начальника СВ Кіровського РВ ОСОБА_8 відповідно до якого остання стверджує, про те що вона не може виконати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду про розгляд його клопотань, оскільки вони відсутні в матеріалах кримінального провадження і не надходили до Кіровського РВ.
Крім цього у цьому ж кримінальному провадженні є ще один рапорт слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_26 від тієї ж дати на ім`я керівника СВ Кіровського РВ, із змісту якого слідує, що ті самі його клопотання зареєстровані в канцелярії Кіровського РВ і отримані слідчим ОСОБА_5 .
30.09.2015 слідчий суддя Кіровського районного суду ОСОБА_11 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого по даному кримінальному провадженню оглядав у судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_27 кримінальне провадження і «книгу реєстрації вхідної кореспонденції Кіровського РВ і станом на 30.09.2015. Слідчим суддею було встановлено, що всі клопотання пройшли реєстрацію відповідно до даного журналу, а в матеріалах кримінального провадження відсутні. Зазначені обставини були зазначені у рішенні суду.
На питання чи відомі потерпілому факти, що свідчать про те, що слідчі у кримінальному провадженні №0001123 сприяли уникненню відповідальності ОСОБА_12 , якщо так то в чому вони виражались, на що отримано відповідь про те, що слідчий ОСОБА_5 , зловживаючи свої службовим становищем фактично сприяла ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, що е виражається у тому, що з вересня 2014 року та по теперішній час, остання мала реальну можливість на законних підставах закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001123 з направленням його до суду. Однак, слідчим ОСОБА_5 нічого зроблено не було, рішення по провадженню не прийнято, що давало можливість ОСОБА_12 не виконувати три судові рішення і уникати кримінальної відповідності за ст. 382 КК України.
У жовтні 2014 року слідчий ОСОБА_5 спілкуючись з ОСОБА_12 і зробивши фотокопії її паспорту достеменно знала, що станом на жовтень 2014 року ОСОБА_12 знялась з реєстрації місця проживання, і ніде не була зареєстрована. У подальшому, такі дії бездіяльність слідчого призвели до того, що 1 лютого 2015 оку ОСОБА_12 безперешкодно перетнула кордон України, виїхавши з м. Дніпропетровська до міста Шарм-Ель-Шейх і по сьогоднішній день на територію України не повернулась. Де з лютого 2015 року по січень 2016 року перебуває ОСОБА_12 невідомо. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2015 та ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2015 ОСОБА_12 оголошено в розшук. До теперішній часу вжитими заходами розшуку місце перебування ОСОБА_12 не встановлено.

На питання щодо розуміння самостійності слідчого, повідомив, що з 01.09.2014 по 22.05.2015 слідчий ОСОБА_5 одноосібно проводило досудове розслідування і тільки з 22.05.2015 та по теперішній час досудове розслідування було доручено ще іншому слідчому, ОСОБА_26 . У вказаний час, слідчий ОСОБА_5 прийняла одну незаконну постанову про закриття кримінального провадження, яка була скасована Кіровським районним судом.

З 01.09.2014 по 22.05.2015 слідчий ОСОБА_5 не могла розглядати його клопотання та надавати доручення оперативним співробітникам на виконання цих клопотань тому що, як установлено вище зазначеними судовими рішеннями вказані клопотання по теперішні час не долучені до матеріалів кримінального провадження і не розглянуті слідчим ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_26 та де вони на даний час знаходяться поки що не відомо.

Будучи повторно допитана в межах даного кримінального провадження , слідчий СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 повідомила, що коли нею було вивчено матеріали кримінального провадження, та опрацьовано вказівки процесуальних керівників наданих в ньому, то нею відразу почались проводитись слідчі та розшукові дії.

Відповідно до вказівок прокурора від 23.07.2013 нею особисто складено план проведення досудового розслідування, повторно допитано ОСОБА_12 щодо обставин кримінального правопорушення, надано доручення оперативним підрозділам Кіровського РВ в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, які були виконані.

Вказівки прокурора від 25.03.2014 були виконані в повному обсязі слідчим СВ Кіровського РВ ОСОБА_19 , а саме: долучено до матеріалів кримінального провадження копії процесуальних документів відповідно до вказівок, допитано ОСОБА_3 в якості свідка, допитано ОСОБА_12 , надано доручення оперативним підрозділам Кіровського РВ в порядку ст. ст.40.41 КПК України, котрі також були виконані оперативними працівниками.

Вказівки процесуального керівника від 17.07.2014 були скеровані на ім`я ОСОБА_28 , яка також проводила досудове розслідування в межах зазначеного кримінального провадження. Заступником прокурора Кіровського району ОСОБА_29 на ім`я слідчого ОСОБА_28 , 25.07.2014 направлено нагадування про необхідність проведення слідчих дій в межах кримінального провадження відповідно до вказівок процесуального керівника від 17.07.2014 , однак слідчим вказівки не були виконані, внаслідок чого 31.07.2014 ОСОБА_30 викликано до прокуратури Кіровського району.

На виконання вказівок прокурора від 17.07.2014 нею повторно допитано ОСОБА_12 21.11.2014, скеровано доручення оперативними підрозділам Кіровського РВ в порядку ст. т.40, 41 КПК України, відповідно до якого необхідно було допитати свідків, зазначених у вказівках прокурора, яке також виконано. Вказівки прокурора в частині підготовки клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів нею не були виконані у зв`язку тим, що в ході досудового розслідування була отримана інформація про те, що підприємства у яких необхідно було вилучити певні документи припинило свою діяльність з цього приводу є підтверджуючі документи в матеріалах провадження. Окрім того, нею було допитано державного виконавця ОСОБА_31 якого перебували виконавчі провадження №44586585, №44586463 щодо обставин кримінального правопорушення ОСОБА_12 .

Проведено особисто нею 22.09.2014 одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 на яких наполягав в своїх клопотання заявник. Окрім того, 04.08.2014 процесуальним керівником ОСОБА_32 скеровано на ім`я слідчого ОСОБА_26 письмові вказівки про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, котрі слідчий ОСОБА_26 виконала повному обсязі.

З приводу не надання відповідей на клопотання потерпілого ОСОБА_3 повідомила, що всі клопотання, що в період її роботи надходили і розгляд яких було доручено їй, нею були розглянуті. Про відсутність клопотань потерпілого у матеріалах кримінального провадження, які подавались за її відсутність і до призначення її слідчим по кримінальному провадженню, їй нічого не відомо. Вона приймала справу у відсутності вказаних потерпілим клопотань. На всі клопотання, що були розписані на неї були надані відповіді - завірені копії відповідей та журналу реєстрації заяв, скарг та звернень громадян.

Клопотання № Л-48 від 08.08.2014 - виконання доручено слідчому ОСОБА_28 , відмітки в журналі про прийняте рішення немає. Клопотання № Л-48/1 від 08.08.2014 - виконання доручено слідчому ОСОБА_28 відмітки в журналі про прийняте рішення немає. Клопотання № Л-50 від 15.08.2014 - виконання доручено слідчому ОСОБА_28 , надано відповідь від 07.10.2014. Клопотання № Л-59/1 від 06.10.2014 - виконання доручено їй, надано відповідь від 24.11.2014. Клопотання № Л-59 від 06.10.2014 - виконання доручено їй, надано відповідь від 24.11.2014. Клопотання № Л-16 від 06.04.2015 - виконання доручено їй надано відповідь від 13.05.2015. Клопотання № Л-21 від 21.04.2015 - виконання доручено їй, надано відповідь від 15.05.2015. Клопотання № Л-23 від 19.05.2015 - виконання доручено їй, надано відповідь від 19.06.2015.

Крім того, повідомила, що нею не готувались документи щодо накладення арешту на майно ОСОБА_12 , ніяких документів, котрі мали цінність і інші речі як рухомі так і нерухомі не вилучались арешт на них не накладався.

Окрім того сам заявник, тобто ОСОБА_3 із позовом про стягнення моральної або матеріальної шкоди з ОСОБА_12 не звертався, такий позов відсутній в матеріалах кримінального провадження. ОСОБА_12 відразу з`являлась при необхідності проведення слідчої та процесуальної дії.

Також ОСОБА_12 пропонувала у присутності ОСОБА_3 відшкодувати заподіяну йому шкоду під час проведення одночасного допиту 22.09.2014 між нею та заявником, однак останній від даної пропозиції відмовився мотивуючи це тим, що ОСОБА_12 повинна належним чином виконати умови договору ДК05/12-10 від 02.12.2010. Ніяким чином не сприяла ОСОБА_12 уникнути будь-якої відповідальності, вона діяла в межах закону та приймала процесуальні рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Начальник СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 повідомив, що всі клопотання ОСОБА_3 були розглянуті та розписані на підлеглих працівників.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_12 не пред`явлено підозру та її не визнано обвинуваченою, тобто не притягнуто до кримінальної відповідальності, оскільки відсутність пред`явлення підозри (притягнення її до кримінальної відповідальності) ОСОБА_12 виключає спричинення моральної та матеріальної шкоди заявнику ОСОБА_3 у зв`язку із зволіканням притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Також встановлено, що вказівки від 23.07.2013 та від 25.03.2014 процесуальних керівників надавались на адресу начальника СВ Кіровського РВ ОСОБА_8 та в подальшому на адресу слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_28 , однак як встановлено слідчій ОСОБА_5 доручено проведення досудового розслідування лише 11.09.2014 та в подальшому постанову про закриття кримінального провадження погоджено з процесуальним керівником ОСОБА_33 , який перевіряє виконання або доцільність виконання наданих раніше вказівок і з урахування необхідності їх виконання приймає рішення чи погоджуватися з прийнятим рішенням чи скасувати його.

Також встановлено, що з 21.05.2015 досудове розслідування доручено слідчому ОСОБА_26 , якій передані всі матеріали досудового розслідування і таким чином слідча ОСОБА_5 усунута від проведення досудового розслідування. Також встановлено, що всі клопотання надані ОСОБА_3 і доручені ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0001124 розглянуті і на них надані відповіді в установленому законом порядку.

Статтю 381-1 КК України виключено на підставі Закону № 1697-VII від 4.10.2014.

Відповідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України № 1261 від 13.05.2014 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до КК України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Окрім того, будучи допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 стверджував, що тяжкими, які настала на його думку наслідками є тривала безпідставна тяганина, у кримінальному провадженні, яка привела до того, що ОСОБА_34 покинула територію України, та за допомогою слідчого ОСОБА_5 уникла передбаченою законом кримінальної відповідальності.

У ході досудового розслідування факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб не встановлений. До того ж слідчий ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, остання неодноразово закривалось, слідчий ОСОБА_5 не знайшла підстав для оголошення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. В самих вказівках прокурора не містяться вимоги оголосити про підозру ОСОБА_12 або обрати щодо останньої запобіжний захід у передбачений КПК України, вжити заходи забезпечення кримінального провадження.

Окрім того потерпілим не надано докази, які вказують на те, що дійсно слідчий посприяв боржнику уникнути відповідальності. Слід звернути увагу на той факт, що постановою начальника СВ Кіровського РВ ОСОБА_8 від 21.05.2015 слідчий ОСОБА_5 була відсторонена від проведення досудового розслідування, тому ніяким чином не могла сприяти уникненню ОСОБА_12 передбаченої законом відповідальності та подальшому взагалі проводи певні слідчі та розшукові дії.

Доводи потерпілого в частині того, що моральна шкода нараховується відповідно до норм судової практики Європейського суду з прав людини у розмірі 2000 тисячі євро, важчаю що в даному випадку доводи потерпілого є хибними, оскільки дана шкода нараховується Європейський судом з зав людини за наслідками звернення такої особи до Європейського суду, при наявності судового рішення Європейського суду по конкретні справі. На теперішній час відповідного рішення Європейського суду з прав людини, а також судів національної юрисдикції не має, тому стверджувати, що фактично потерпілому заподіяно саме моральну шкода у розмірі 2000 тисячі євро є необґрунтованою та безпідставною.

Окрім того, ОСОБА_3 не можу вважатись потерпіли у кримінальному провадженні № 0001123 розпочатому за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тому що дана стаття КК України передбачає відповідальність за умисне не виконання рішення суду, тобто порушуються інтереси держави, а не конкретної особи.

05.08.2016 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 26.02.2016, де судом не вказано, які необхідно виконати слідчі та розшукові дії з метою усунення неповноти досудового розслідування та яким чином можливо усунути неповноту досудового розслідування, та не вказано які саме доводи заявника необхідно перевірити та в якій частині та за допомогою якої слідчої дії.

В той же час слідство вважає, що всі можливі слідчі та розшукові дії на даному етапі досудового розслідування виконані та твердження заявника перевірені.

Відповідно до ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Беручи до уваги викладене, слідчий прийшов до висновку, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000023 не здобуто будь-яких об`єктивних даних, що свідчать про вчинення слідчим СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, у тому числі кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та 381-1 КК України.

Як встановлено судом та вказується самим прокурором в оскаржуваній постанові, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 26.02.2016, де судом не вказано, які необхідно виконати слідчі та розшукові дії з метою усунення неповноти досудового розслідування.

Тобто, після скасування постанови, слідчим не було проведено жодних слідчих, процесуальних дій, направлених на усунення неповноти досудового розслідування та перевірку доводів ОСОБА_3 .

Втім, як вказує заявник у період з 30.05.2016 по 16.09.2016 у зведеному кримінальному провадженні №0000023 слідчим ОСОБА_4 не було вчинено жодної слідчої дії, і 16.09.2016 провадження було закрито.

При розгляді даного скарги основними доводами заявника було те, що слідчий ОСОБА_4 не розглянув належним чином клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 03.12.2015 (т. №2 а.с. 68), в частині окремих його пунктів, зокрема, п. 4) витребувати документи, що свідчать про призначення ОСОБА_5 , п. 6) витребувати посадову інструкцію слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 , п. 7) допитати в якості свідка начальника СВ Кіровського РВ ОСОБА_8 , п. 8) повторно допитати слідчого ОСОБА_5 з метою усунути чи з`ясувати причини протиріч, п. 9) перевірити покази слідчого ОСОБА_5 про те, що проводити досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001123 їй заважала тривала відсутність у неї кримінального провадження.

Також заявник вказував, що слідчий ОСОБА_4 не розглянув належним чином окремі пункти його клопотання від 17.12.2015, зокрема: п. 4) перевірити можливість причетності слідчого ОСОБА_5 до створення умов, щоб ОСОБА_12 змогла безперешкодно виїхати за межу України, п. 7) допитати начальника СВ Кіровського РВ ОСОБА_8 на предмет чому слідчий ОСОБА_5 проігнорувала три ухвали слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, три вказівки процесуальних керівників.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 про те, що слідчим ОСОБА_4 не надано оцінку ухвалам слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська щодо неправомірної діяльності слідчого ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0001123 щодо не розгляду останньою письмових клопотань потерпілого ОСОБА_3 , у т.ч.: ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 від 11.02.2015 по справі №203/631/2015-к (т. №1 а.с. 37-38), ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 30.03.2015 по справі №203/1485/2015-к (т. №1 а.с. 82), ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 04.06.2015 по справі №203/2799/2015-к (т. №1 а.с. 79-80), ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 29.09.2015 по справі №203/5332/2015-к, ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14 від 16.02.2016 по справі №203/6565/2015-к.

Окрім того, в оскаржуваній постанові не надано оцінку тому, що висновком службової перевірки від 25.02.2016, затвердженим заступником начальника - начальником СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_15 , 25.03., 23.07.2013 і 17.07.2014 прокуратурою Кіровського району міста Дніпропетровська у кримінальному провадженні №0001123 надані вказівки на проведення слідчих дій, які, у порушення вимог ст. 40 КПК України, слідчим ОСОБА_5 не виконано, заходи щодо розкриття злочину не вжито. У порушення вимог ст. 28, 40 КПК України з 11.02.2015 по теперішній час у кримінальному провадженні №0001123 слідчим ОСОБА_5 жодної слідчої дії не проведено. Крім того, в діях слідчого ОСОБА_5 встановлені порушення вимог КПК України щодо порушення строків розгляду клопотань та не розгляду взагалі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій, про які йдеться у вказаних пунктах клопотань ОСОБА_3 від 03.12.2015 та від 17.12.2015. Також слід надати оцінку діям слідчого СВ Кіровського РВ ОСОБА_5 з урахуванням висновків, викладених в ухвалах слідчих-суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, а також наслідкам службової перевірки від 25.02.2016, затвердженого заступником начальника - начальником СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_15 . Дані обставини зумовлюють скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до прокуратури Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000023, внесеного до ЄРДР 23.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 381-1, ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 16.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000023, внесеного до ЄРДР 23.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 381-1, ч. 1 ст. 364 КК України.
Матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Повний текст ухвали складений та проголошений 24 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1