У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Восьмої, Томської обл., Російської Федерації, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 18.11.1983р. Жовтоводським міськсудом Дніпропетровської обл., за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років п/волі; 01.12.1986р. Тернівським міськсудом Дніпропетровської обл., за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 4 років 6 міс. п/волі; 13.08.1991р. Тернівським міськсудом Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 8 років п/волі, 20.10.1999 р. Петрівським райсудом Кіровоградської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.309, ст. 70 КК України до 5 років п/волі, 30.03.2004 р. переглянуто вирок та призначено покарання 6 років п/волі; 23.10.2003р. Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської обл., за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років п/волі, апеляційним судом Кіровоградської обл. 17.02.2004 р. вирок скасовано, 30.03.2004 р. переглянуто вирок Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської обл. та призначено покарання за ч.3 ст.185, ст.70 КК України на 6 років п/волі; 11.06.2010 р. Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років п/волі, звільнився 12.07.2013 року на підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.07.2013 року умовно достроково, невідбутий строк 8 місяців 22 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
В проваджені Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, продовжити злочинну діяльність.
Захисник та обвинувачений просили змінити останньому міру запобіжного заходу на більш м`яку, не пов`язану з триманням під вартою.

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких та передбачає покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працює, раніше судимий за вчинення, у тому числі, корисливих злочинів, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Зважаючи на те, що на даний час судове слідство триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на 60 днів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 квітня 2016 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: