Справа № 787/110/17
номер провадження 1-кп/558/74/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2017 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000176 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гаї-Лев`ятинські, Радивилівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженного, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше судимого:

9 лютого 2005 року Буським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

11 березня 2011 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців;

23 січня 2012 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 263 КК України та відповідно до ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі;

9 лютого 2012 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

26 квітня 2012 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 11 травня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, збираючи гриби у лісопосадці в м. Радивилів Рівненської області та проходячи неподалік господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , побачив металеву хвіртку, що була встановлена на огорожі вказаного господарства, де маючи умисел на збагачення за рахунок чужого майна шляхом крадіжки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, викрав хвіртку вартістю 492,00 гривень, знявши її з огорожі, та продав знайомому, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 в розмірі 492,00 гривні.

Завдані збитки потерпілому ОСОБА_5 відшкодовано шляхом повернення викраденого майна (а.п. 28).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під судового розгляду даного кримінального провадження 2 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Згідно угоди про примирення від 2 серпня 2017 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , обвинувачений та потерпілий примирилися між собою, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, наміру заявляти вимоги про відшкодування шкоди (подавати цивільний позов) не має; сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

За таких обставин, суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 185 КК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 2 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000176, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 2 серпня 2017 року покарання, у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .