Провадження №1-кп/523/546/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0003249 від 22.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не маючого освіти, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше судимого:

- 22.10.2009 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі

- 23.05.2013року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 9.03.2016 року за відбуттям покарання на підставі ст. 72 ч.5 КК України.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не маючого освіти, не одруженого, не працюючого; раніше не засудженого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не маючого освіти, не одруженого, не працюючого, не навчається, раніше не засудженого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

Встановив:
22.05.2016 року приблизно о 00:10 годині, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №7-а, розташованому по вул. Махачкалинській в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, підійшовши до раніше незнайомої їм ОСОБА_8 та застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в тому, що неповнолітній ОСОБА_7 штовхнув потерпілу на землю та продовжуючи утримувати, закрив їй рота рукою, в цей момент ОСОБА_10 шляхом ривку відкрито заволодів золотим ланцюжком з хрестиком загальною вагою 15 грамів вартістю 6000 гривень, ОСОБА_9 зірвав жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Aplle Iphone 6 S» вартістю 18000 гривень, паспорт на ім`я ОСОБА_8 , гаманець з грошовими коштами у розмірі 500 гривень та жіночі парфуми фірми «Емвей» вартістю 500 гривень, належних потерпілій, після чого з місця скоєння злочину втекли, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 25000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що дійсно у травні цього року біля першої години ночі разом з ОСОБА_10 гуляли по вул. Заболотного у м. Одесі, де зустрілися з ОСОБА_7 . Разом прийшли на вул. Махачкалинську, де побачили молоду дівчину. Він перший підбіг до потерпілої, зірвав сумку та став тікати в сторону школи, хто зривав золотий ланцюжок, закривав дівчині рота не бачив, що робили ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не знає, так як перший втік. В сумці знаходився мобільний телефон, паспорт, гроші. Грошові кошти забрав собі, сумку викинув. Не заперечує той факт, що зірвав сумку, але стверджує, що насилля не застосовував, не штовхав потерпілу, запевняючи, що неповнолітній ОСОБА_7 ніяких дій не вчиняв. В подальшому змінив покази, заявив, що саме він повалив дівчину на землю та зірвав сумку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, вказуючи, що у вказаний день ОСОБА_9 запропонував йому разом погуляти. На вулиці вони зустрілися з ОСОБА_7 та ще одним хлопцем. Знаходячись на вул. Махачкалинській у м. Одесі, вони побачили дівчину. ОСОБА_9 підбіг до неї, зірвав сумку та став тікати. Вони з ОСОБА_7 побігли вслід за ним, до потерпілої не підходили, нічого не робили, золотий ланцюжок взагалі не бачив, про наміри ОСОБА_9 йому було не відомо. Після того, як втекли, ОСОБА_9 дістав із сумки паспорт, телефон, гроші, які взяв собі, телефон залишили, щоб вранці повернути дівчині. В подальшому після допиту потерпілої, свідків ОСОБА_10 змінив свої покази, вказавши, що саме він повалив потерпілу на землю, зняв з неї ланцюжок, після чого став тікати. ОСОБА_9 зірвав сумку, ОСОБА_7 нічого не робив. Дівчину ніхто не бив, тільки прикрили рота.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, пояснивши, що дійсно у вказаний день та час разом з сестрою та її товаришем гуляли на вулиці, коли випадково зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Разом вони дійшли до вул. Махачкалинської, несподівано ОСОБА_9 підбіг до незнайомої дівчини, зірвав сумку та став тікати. Вони побігли вслід за ним. Потім ОСОБА_9 дістав з сумки телефон, гроші, ще були якісь документи. Стверджує, що ніяких дій не вчиняв, нічого не брав, ніякого відношення до скоєного злочину не має.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не визнанням вини ОСОБА_7 , суд вважає, що їх винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілої, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитана у суді потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що у вказаний день о 12 годині ночі поверталася додому. На вул. Махачкалинській біля магазину «Таврія» назустріч їй шли чотири молодих чоловіка, один з них підбігає, кидає її на землю, закриває рота рукою, продовжує тримати, в цей момент, коли вона лежала на землі, другий зриває з її шиї золотий ланцюжок, третій вириває сумку, четвертий стоїть в стороні, потім всі разом вони побігли в сторону школи. Все відбувалося за долі секунди. За допомогою активованої функції пошуку у телефоні, було виявлене місце знаходження обвинувачених, які спокійно сиділи біля школи, розглядали викрадене, невдовзі були затримані співпрацівниками поліції. Впевнена, що зривали ланцюжок та сумку дві різних людини фактично водночас. На впізнанні вона чітко впізнала чоловіка, який її утримував, так як запам`ятала його обличчя, одежу, інших бачила тільки руки.

У судовому засіданні потерпіла підтвердила, що матеріальних претензій до обвинувачених не має, викрадене майно повернуте, наполягаючи на застосуванні суворої міри покарання.
Допитаний у судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_11 у присутності своєї матері, показав, що 22 травня 2016 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_12 , який йому повідомив, що зараз прийде ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Разом вони деякий час гуляли, повертаючись додому, проходили по вул. Махачкалинській, де по тротуару йшла дівчина. Несподівано ОСОБА_7 підбіг до неї, повалив на землю, дівчина почала кричати, підійшли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , хто саме зривав сумку та золотий ланцюжок, не бачив, так як стояв в стороні на деякій відстані, було темно. Вони забрали сумку, ланцюжок, почали втроє тікати, розгубившись, він побіг вслід за ними. Потім в сумці знайшли телефон, гроші, золотий ланцюжок був у кого із трьох, сумку викинули. Йому передали телефон, щоб сховав. Через 5-7 хвилин були затримані працівниками поліції, у нього був знайдений викрадений мобільний телефон.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що в травні 2016 року від чергового було отримане повідомлення про пограбування дівчини. Коли приїхали за викликом на місце, брат потерпілої по мобільному телефону визначив, де знаходиться викрадений телефон, показав місце, де були грабіжники. Коли вони підійшли, вони втроє сиділи у подвір`ї, один з них одразу віддав мобільний телефон, потім слідча група знайшла золотий ланцюжок.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працює в батальйоні поліції особистого призначення. Під час патрулювання Суворовського району м. Одеси від чергового був виклик про пограбування. У брата потерпілої був «айпад», який був зв`язаний з викраденим мобільним телефоном «Айфон 6», який показав місце знаходження людей. Коли прибули на місце, при поверхневому огляді у одного з них знайшли мобільний телефон, другий ОСОБА_10 показав, де в кущах у клумбі викинутий ланцюжок. При затриманні вони показували друг на друга, самі витягли, що у них було.

- Протоколом огляду місця події від 22.05.2016р.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2016р., в ході якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих на фото №2 впізнала ОСОБА_10 , як особу, яка відкрито заволоділа належним їй майном.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2016р., в ході якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих на фото №3 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка відкрито заволоділа належним їй майном.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2016р., в ході якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих на фото №1 впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка відкрито заволоділа належним їй майном.

- Протоколами огляду речових доказів від 22.05.2016року (з фото таблицею).

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, які під час судового розгляду плутаючись та перебиваючи один одного, змінювали свої покази, суд критично відноситься до показів обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_7 не застосував насилля до потерпілої, оскільки їх пояснення суперечать детальним поясненням свідка ОСОБА_11 , який прямо вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на чоловіка, який підбіг до дівчини та повалив її на землю. В правдивості свідчень свідка у суду не виникає сумнівів.
Крім того, пояснення обвинувачених спростовуються дослідженими та оголошеними у судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме протоколами пред`явлення особи для впізнання відповідно до яких потерпіла ОСОБА_8 без сумніві впізнала ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , як осіб, які вчинили пограбування.
Спосіб вчинення кримінального правопорушення, нічний час, поведінка обвинувачених, чіткість їх дій підтверджує розподілення ролей та їх домовленість щодо скоєння злочину.
Версія обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 є непереконливим та не знайшла свого підтвердження в суді, і розцінюється судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та вигородити свого неповнолітнього родича. Викладені у сукупності обставини та встановлені у ході судового засідання факти спростовують доводи щодо непричетності ОСОБА_7 до скоєння вищезазначеного інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинувачених у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Таким чином судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 своїми діями скоїли умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.186 ч.2 КК України та їх дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками:
- Дії ОСОБА_9 за кваліфікуючими ознаками ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб повторно та його вина повністю доказана.

- Дії ОСОБА_10 за кваліфікуючими ознаками ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та його вина повністю доказана.

- Дії ОСОБА_7 за кваліфікуючим ознаками ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, його відношення до вчиненого діяння, відсутність матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд приймає до уваги характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його особисте відношення до скоєного діяння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме золотий ланцюжок з золотим хрестиком з камінцями, сумка білого кольору, гаманець бузкового кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Aplle Iphone 6 S» у корпусі білого кольору, грошові кошти у сумі 300 гривень купюрою 200 гривень серії ЕЖ2203088, купюрами номіналом 50 гривень серії СЖ2634568, РА9252308, які передані потерпілій ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень № 0003249 від 22.05.2016 року до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_9 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який фактично у судовому засіданні свою вину визнав частково, спосіб його життя, те, що він не має постійного заробітку, особисте ставлення до скоєного, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_10 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який фактично у судовому засіданні свою вину визнав частково, те, що він не працює, особисте ставлення до скоєного, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин будучи неповнолітнім, виховувався у соціально та матеріально незабезпеченій родині, особисте ставлення до скоєного, відсутність матеріальної шкоди, приймаючи до уваги його вік, вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченого ст.69 КК України, призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.186 ч.2 КК України, при цьому вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченим міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 був обраний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 10.12.2016р.

Водночас суд враховує ту обставину, як вбачається з протоколу затримання осіб від 22.05.2016р. обвинувачені фактично були затримані в порядку ст. 208 КПК України 22.05.2016 року о 1:00 годині, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання засудженим час їх попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 22.05.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 9.12.2016р., разом з цим раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити не змінним.

При цьому наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 22.05.2016р. по 9.12.2016р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22.05.2016 року (відповідно до складеного протоколу затримання особи від 22.05.2016р.).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 22.05.2016р. по 9.12.2016р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22.05.2016 року (відповідно до складеного протоколу затримання особи від 22.05.2016р.).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 22.05.2016р. по 9.12.2016р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22.05.2016 року (відповідно до складеного протоколу затримання особи від 22.05.2016р.).

Речові докази - золотий ланцюжок з золотим хрестиком з камінцями, сумку білого кольору, гаманець бузкового кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Aplle Iphone 6 S» у корпусі білого кольору, грошові кошти у сумі 300 гривень, які передані потерпілій ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінальних проваджень № 0003249 від 22.05.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для осіб, які перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: