Справа №476/109/17
Провадж.№1-кп/481/45/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг кримінальне провадження за № 0000012 від 15 січня 2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз 19 вересня 2013 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст.. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, 21 листопада 2016 року звільнений умовно достроково,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз 23 травня 2015 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ст. 89 КК України, є таким, що не має судимості,
про обвинувачення їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 13 січня 2017 року близько 23.00 години, разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходили по АДРЕСА_1 . В той час у них виник умисел на незаконне проникнення до будинку гр. ОСОБА_8 з метою відкритого заволодіння грошовими коштами останнього. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зайшли до двору, ОСОБА_7 на електричному лічильнику вимкнув струм у приміщенні літньої кухні, де перебував потерпілий ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи спільно, переслідуючи мету незаконного збагачення, через відчинені двері проникли до приміщення веранди вищевказаної кухні, де із застосуванням сили почали вибивати вхідні двері. В цей момент потерпілий ОСОБА_8 почувши, що до приміщення кухні вдерлися невідомі особи, почав оборонятися, а саме заблокував вхідні двері металевим ліжком та взяв до рук вила, якими декілька разів спробував захиститись, але ОСОБА_5 перебуваючи по іншу сторону дверей схопив їх через проміжок між дверною рамою і дверима та вирвав їх з рук потерпілого ОСОБА_8 . Відчинивши вхідні двері ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проникли до приміщення, де знаходився потерпілий ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, проникнувши до приміщення кухні, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар
- 2 -
рукою в область обличчя з метою залякування та наказав віддати гроші. Потерпілий ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що він має лише залишки коштів, які знаходяться в кишені сорочки, що лежить на столі. Після цього, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_5 , з кишені сорочки забрав грошові кошти в сумі 60 грн. В подальшому не повіривши потерпілому ОСОБА_8 про відсутність грошей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обшукали приміщення вказаної кухні та не знайшовши більше грошей відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung» вартістю 100 грн. з сім - карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 грн., радіоприймачем марки «NNS-NS-017U» вартістю 200 грн., ліхтариком вартістю 30 грн.
В подальшому, доводячи до завершення свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме ОСОБА_5 забрав собі гроші в сумі 60 грн. і радіоприймач марки «NNS-NS- 017U», а ОСОБА_7 забрав ліхтарик і мобільний телефон марки «Samsung» з сім - карткою мобільного оператора «Київстар».
Таким чином, своїми діями обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 186 КК України, визнав частково та підтвердив усі фактичні обставини справи щодо викрадення майна у потерпілого, однак заперечив факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 та часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, доводиться такими доказами по справі.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , допитаного на досудовому розслідуванні та в порядку ст. 225 КПК України, відтвореному у судовому засіданні, який підтвердив усі фактичні обставини справи у тому числі і нанесення йому тілесних ушкоджень. Потерпілий ОСОБА_8 не бачив в обличчя того, хто його вдарив, оскільки було темно, однак запевнив, що це був то, що нижчий на зріст. Крім цього потерпілий подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки за своїм віком та станом здоров`я не може прибути у судове засідання. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених не має.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного у судовому засіданні, який повідомив, що являється піклувальником потерпілого ОСОБА_8 , від якого йому стало відомо про те, що якісь хлопці 13 січня 2017 року ввечері прийшли до нього додому, вимагали гроші, побили його та забрали його мобільний телефон, ліхтарик та радіоприймач. Підтвердив той факт, що потерпілий ОСОБА_8 був побитий (у нього був розбитий ніс), а його одяг був у крові. Він разом із ОСОБА_8 поїхали до поліції та написали заяву про вчинене відносно останнього кримінальне правопорушення. Згодом йому стало відомо, що до вчиненого можуть бути причетні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , тому він зателефонував матері ОСОБА_7 та розповів про все.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаної у судовому засіданні, яка повідомила, що являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , та підтвердила, що до неї зателефонував ОСОБА_11 та розповів про скоєне і що до даного кримінального правопорушення може бути причетний її син. Тому вона вирішила поговорити із своїм сином, який і розповів їй про все, що сталося 13 січня 2017 року у будинку гр. ОСОБА_8 , чим підтвердила усі фактичні обставини справи.
- 3 -
Заявою потерпілого ОСОБА_8 , протоколом прийняття його заяви від 14 січня 2017 року, та витягом з кримінального провадження № 0000012, якими встановлено факт звернення потерпілого ОСОБА_8 до органів поліції із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.
Протоколом огляду місця події від 14 січня 2017 року, складеним слідчим СВ Єланецького ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_13 у присутності понятих та фото таблицею до нього, підтверджено усі фактичні обставини справи, а саме: загальний вигляд та розташування об`єктів на подвір`ї у потерпілого, вигляд предметів у будинку та їх пошкодження, які виникли внаслідок неправомірних дій обвинувачених.
Заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 16 січня 2017 року, який добровільно віддав працівникам поліції радіоприймач чорного кольору, який викрав у потерпілого.
Протоколом огляду радіоприймача від 16 січня 2017 року та фото таблицею до нього, якими підтверджено належність останнього, за його описом, тому, який є предметом кримінального правопорушення.
Заявою ОСОБА_11 від 16 січня 2017 року, якою той надав працівникам поліції для огляду ліхтарик чорного кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_8 , та які є предметами даного кримінального правопорушення.
Протоколом огляду згаданого вище ліхтарика та мобільного телефону від 16 січня 2017 року та фото таблицею до нього, встановлено зовнішні характеристики даних предметів.
Протоколами пред`явлення речей для впізнання від 18 січня 2017 року, представнику потерпілого ОСОБА_11 для впізнання надано радіоприймач, ліхтарик та мобільний телефон, які належать потерпілому ОСОБА_8 та були викрадені обвинуваченими, який серед інших речей упізнав саме ті речі, які належать потерпілому.
Протоколами проведення слідчих експериментів від 08 лютого 2017 року, складеними слідчим СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_14 та відтвореними у судовому засіданні відео фіксацій таких слідчих експериментів, підтверджено усі фактичні обставини справи у тому числі і нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Суд критично оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що він умисно потерпілого не бив, оскільки таке спростовується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , який сприйняв цей удар як удар нанесений умисно, показами свідка ОСОБА_11 , який підтвердив той факт, що у потерпілого був розбитий ніс, а одяг у крові.
Суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні ними кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікація їх дій за ч.3 ст. 186 КК України правильна, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив злочин в період строку умовно-дострокового звільнення, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває, не одружений, по місцю проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

- 4 -
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий, однак згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває, не одружений, по місцю проживання характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив під час строку умовно-дострокового звільнення від покарання, по місцю проживання характеризується посередньо, відсутність у потерпілого претензій до нього, пом`якшуючу покарання обставину активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування свою вину у вчиненому визнавав повністю та співпрацював зі слідством, пом`якшуючу обставину щире каяття, суд до уваги не бере, оскільки при розгляді даного кримінального провадження в суді, ОСОБА_5 часто плутався у своїх показах, що виключає його щирість у каятті, обтяжуючі покарання обставини: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Зважаючи на те, що інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив в період строку умовно-дострокового звільнення, визначеного ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2016 року, яким останнього звільнено умовно достроково від покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2013 року, остаточне покарання ОСОБА_5 призначається за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, однак щиро розкаявся у вчиненому, по місцю проживання характеризується посередньо, відсутність у потерпілого претензій до нього, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі покарання обставини: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Однак, враховуючи те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину та послідовно поводився при судовому розгляді кримінального провадження, добровільно повернув викрадене майно потерпілому, попросив у нього вибачення, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення буде призначення покарання без ізоляції його від суспільства, а саме на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

- 5 -
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та обрати йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23 січня 2017 року.
Відповідно доч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установі попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та обрати йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 02 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме: радіоприймач чорного кольору фірми «NNS-NS-017U», ліхтарик чорного кольору та мобільний телефон фірми «Samsung», які належать ОСОБА_8 та передані йому на зберігання залишити у його законному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області.

СУДДЯ