11-сс/775/83/2015(м)
263/3770/15-к

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м.Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року, якою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрезден, ФР Німеччина, громадянина України, військовослужбовця Національної Гвардії України, Військова частина НОМЕР_1 , снайпера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 15 днів до 14 квітня 2015 року до 13-45 годин включно.
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2014 року, ОСОБА_8 призваний на військову службу до Національної Гвардії України, до батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на особливий період та в подальшому скерований для проходження військової служби в військову частину № НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .
3 березня 2015 року військовослужбовці вказаної військової частини, в тому числі ОСОБА_8 прибули до м.Маріуполя Донецької області для участі в антитерористичній операції.
31 березня 2015 року приблизно о 12.00год. ОСОБА_8 відправився з військової частини № НОМЕР_1 до відділення «Нової Пошти», розташованої за адресою: пр. Леніна, 121 в Жовтневому районі м.Маріуполя, взяв із собою бойові припаси, а саме: 7 корпусів гранат РГД 5, 7 запалів для гранат типу УЗРГМ, які незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу, з метою відправки їх до міста Києва своїм рідним.
Того ж дня приблизно о 13.45год. працівники міліції Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області, при огляді місця події у приміщенні відділення «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Маріуполь, пр. Леніна, 121 виявили та вилучили у ОСОБА_8 7 корпусів гранат РГД 5, 7 запалів для гранат типу УЗРГМ, які він незаконно зберігав при собі без передбаченого законом дозволу та які відносяться до групи бойових припасів.
31 березня 2015 року о 13.45год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
1 квітня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 15 днів до 14 квітня 2015 року до 13 години 45 хвилин.
З рішенням суду не погодився захисник, який в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.04.2015р. про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі строком на 15 днів до 14 квітня 2015 р. до 13.45год. включно скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням Конституції України, чинного кримінального і кримінально-процесуального законодавства.
Посилається на пункт 3 Ухвали Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003р. № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під варту і продовження термінів утримання під вартою на стадії досудового слідства», який вказує, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, що взяття під варту на стадії досудового слідства застосовується лише у випадку, якщо особа підозрюється (обвинувачується) в скоєнні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що дана особа може переховуватися від слідства і суду або виконання судових рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність.
Як вбачається з повідомлення про підозру і матеріалів кримінального провадження, особа ОСОБА_9 встановлена, він є військовослужбовцем Національної Гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 , снайпером, за місцем служби характеризується позитивно, раніше не судимий, тобто вперше притягується до кримінальної відповідальності, і навіть до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання і місце реєстрації (прописки) у АДРЕСА_2 постійно знаходиться в розташуванні і місці дислокації своєї Військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного обвинуваченого.
Як вбачається з ухвали про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не взяв взагалі до уваги згідно вищевказаної статті вік ОСОБА_9 і стан здоров`я, а саме бойове осколкове поранення м`яких тканин тім`яної області голови, отримане в середині березня 2015р. (копія виписного епікризу № 1193 від 18.03.2015р. додається).
Слідчий суддя покладався в основному лише на тяжкість інкримінованого діяння, а саме, що ОСОБА_9 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, санкція статті передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі, альтернативного покарання санкція статті не передбачає.
Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги захисника, та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового розгляду у суді першої інстанції, слідчий суддя, постановляючи ухвалу, обґрунтував її матеріалами справи, в тому числі свідченнями підозрюваного, характеристикою його особи. Те що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, і у органів досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що останній, знаходячись на свободі, може переховуватися від органів слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, тим самим знищувати докази по кримінальному провадженню, схиляючи їх до дачі неправдивих показань у майбутньому, що буде мати істотне значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення.
Тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити наведені ризики.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року, якою щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 15 днів до 14 квітня 2015 року до 13-45 годин включно - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2