Справа № 439/962/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1191/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.125 ч.1, 129, 382 ч.1 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області радника юстиції ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 04.10.2016 року у кримінальному провадженні № 000505 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишківці, Бродівського району та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, востаннє 13.08.2015 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу 510 гривень, 19.05.2016 року ухвалою Бродівського районного суду Львівської області замінено визначене покарання у виді штрафу на покарання у вигляді 30 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.1 ст. 382 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

встановила:
Заступник прокурора Львівської області радника юстиції ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 04.10.2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 1 ст.382 КК України у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі статей 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 13.08.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного року) 2 (двох) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Апелянт просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт; визнати винуватим за ч. 1 ст. 129 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст..71 КК України, з врахуванням положень п.4 ч.1 ст. 72 КК України, остаточне покарання призначити за сукупністю вироків шляхом частового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 16.06.2016 року у виді 1 року 156 днів обмеження волі.
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 382 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Апелянт вважає вирок суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки при винесенні обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 застосовано норму закону, яка не підлягає застосуванню.

Апелянт покликається на те, що ОСОБА_7 не є службовою особою, його дії не могли бути кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України. Більше того, для вірного висновку щодо кваліфікації діяння обвинуваченого, не було необхідним дослідження обставин провадження, оскільки такий можна було зробити на підставі допиту останнього. Якщо невиконання вироку полягає в ухиленні особою від покарання у виді громадських робіт, вчинене повністю охоплюється ст.389 КК України та іншої кваліфікації за ст.382 КК України не потребує. Однак, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 призначено покарання у виді громадських робіт не за вироком суду, а на підставі іншого судового рішення, а саме ухвали в порядку заміни покарання у виді штрафу, що виключає можливість притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, які стосуються порушення законних прав та інтересів обвинуваченого в частині засудження останнього за ч.1 ст.382 КК України, оскільки в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Тому вирок суду першої інстанції слід скасувати через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону, і відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.407, ст. 417 КПК України кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 382 КК України необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд першої інстанції провівши спрощений розгляд кримінального провадження обмежився лише допитом обвинуваченого та потерпілої, без належного дослідження доказів щодо обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 382 К України. Також судом першої інстанції при призначенні остаточного покарання не було враховано покарання призначене ОСОБА_7 за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 16.06.2016 року у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2016 року приблизно о 12:30 год. громадянин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку по місцю свого проживання у селі Стиборівка, Бродівського району, під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із співмешканкою ОСОБА_9 умисно наніс останній один удар рукою в обличчя та схопив її однією рукою за шию спричинивши тілесні ушкодження у вигляді одного синця на лиці зліва, що згідно висновку № 115/2016 судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинив ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

13.07.2016 року приблизно о 15:00 год. громадянин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку по місцю свого проживання в с.Стиборівка, Бродівського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт із співмешканкою ОСОБА_9 , під час якого з метою залякування останньої, схопив її лівою рукою за одяг в області грудей, а правою рукою взявши кухонний ніж, продемонстрував його перед обличчям потерпілої, погрожуючи при цьому її вбити. ОСОБА_9 сприйняла погрозу зі сторони ОСОБА_7 як реальну, оскільки в неї були підстави побоюватись здійснення вищезазначеної погрози.

Таким чином ОСОБА_7 , своїми діями, що виразилися у погрозі вбивством, коли в потерпілої були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.129 КК України.

Окрім того, ОСОБА_7 своїми діями, що виразилися в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_7 13.08.2015 року засуджено Бродівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

19.05.2016 року на підставі ухвали Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 замінено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень на покарання у вигляді 30 годин громадських робіт.

10.06.2016 року начальником Бродівський РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області скеровано ОСОБА_7 для відбування кримінального покарання у виді 30 годин громадських робіт до Вербівчицької сільської ради Бродівського району та ознайомлено з умовами відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Однак, ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з умовами відбування покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, свідомо та умисно не бажаючи виконувати рішення суду без поважних на те причин, не прибув для реєстрації у Вербівчицьку сільську раду для відбування покарання у виді 30-ти годин громадських робіт, до виконання громадських робіт не приступив та не виконав ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 19.05.2016 року, яка набрала законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3, 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною.1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В суді апеляційної інстанції знайшли підтвердження апеляційні вимоги прокурора про те, що судом першої інстанції були порушені права обвинуваченого ОСОБА_7 та допущені істотні порушення кримінального процесуального закону в частині засудження останнього за ч.1 ст. 382 КК України.

Суб`єкт злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України є - спеціальний, оскільки ним може бути лише така особа, на яку законом покладений обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати. ОСОБА_7 не є службовою особою, а тому застосовувати до нього дану статтю суд першої інстанції не мав права.

Невиконання вироку полягає в ухвалені особою від покарання у виді громадських робіт, вчинене повністю охоплюється ст.389 КК України та іншої кваліфікації за ч.1 ст. 382 К України не потребує.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції не може досліджувати докази по справі, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки судом першої інстанції проведено скорочений розгляд справи без дослідження всіх доказів щодо скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.1 КК України.

Відповідно до вимоги з управління інформаційних технологій ОСОБА_7 пред`явлено звинувачення 18.04.2016 року по ч.1 ст. 125 КК України. При призначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків судом першої інстанції не було враховано покарання призначене за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 16.06.2016 року на який покликається прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальні справі його не було закрито.

Таким чином, з врахуванням вищевказаного, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 418 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу заступник прокурора Львівської області радника юстиції ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 04.10.2016 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.382 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:

Судді: