Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1465/2016
Номер провадження: 05.56.5/796/9/2016
П О С Т А Н О В А
Іменем України

28 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3 , головуючої у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшли матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу зазначеної судової справи між суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, її розгляд було призначено судді-доповідачу ОСОБА_3 , оскільки, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, здійснюється суддею апеляційного суду одноособово.

23 листопада 2016 року, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , остання подала заяву про відвід колегії Апеляційного суду м. Києва у складі судді ОСОБА_3 , в якій зазначила про те, що в попередньому судовому засіданні суддя ОСОБА_3 безпідставно відмовила в задоволенні заявлених нею клопотань про допит свідків та про здійснення технічної фіксації судового процесу.

Крім цього, при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи № 755/9242/16-п, вона, ОСОБА_2 , виявила відсутність протоколу судового засідання, що суперечить нормам ст. 281 КУпАП.

У зв`язку з цим, посилаючись на норми національного законодавства, чинні міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, зокрема Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, заявниця вважає, що суддя ОСОБА_3 позбавила її доступу до правосуддя з підстав, не передбачених законом.

Перевіривши доводи, наведені в заяві ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 , а також матеріали справи про адміністративне правопорушення № 755/9242/16-п, вважаю, що підстави для задоволення згаданої заяви відсутні, з огляду на таке.

По-перше відповідно до загальних норм, як цивільного, так і кримінального процесуального права до обставин, що виключають участь судді у розгляді судової справи, в тому числі справи про адміністративне правопорушення, відносяться зокрема такі обставини, що свідчать про те, що суддя: є потерпілим або близьким родичем чи членом сім`ї заявника, потерпілого або особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення; брав участь у цій справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, або особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення; він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах розгляду справи; наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості, а також у випадку порушення встановленого законом порядку визначення судді для розгляду цієї судової справи, однак жодної з цих обставин, в заяві про відвід зазначено не було.

По-друге, сам по собі факт відмови суддею у задоволенні клопотання не може свідчити про його зацікавленість у результатах розгляду справи або викликати сумніви у його неупередженості, якщо прийняте суддею рішення не суперечить вимогам закону.

Обставини, наведені в заяві про відвід не дозволяють зробити висновок про те, що відмовляючи в задоволенні клопотань про допит свідків та про здійснення технічної фіксації судового процесу, суддя ОСОБА_3 діяла всупереч вимогам закону або перешкоджала особі, яка подала апеляційну скаргу в доступі до правосуддя.

Так, що стосується питання допиту в суді апеляційної інстанції свідків, то, відповідно до вимог, передбачених ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, лише у тому випадку, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим їх відхиленням місцевим судом.

Як вбачається із клопотання ОСОБА_2 від 16 листопада 2016 року про допит в якості свідків, зазначених в ньому осіб, воно, за виключенням необхідності допиту самої особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не містить будь-якого обґрунтування того, що інші зазначені в ньому особи, у тому числі інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, є безпосередніми очевидцями ДТП.

До того ж, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, під час оформлення ДТП, а ні ОСОБА_2 , а ні інший учасник пригоди ОСОБА_4 , не зазначали у своїх письмових поясненнях про свідків, які були безпосередніми очевидцями події ДТП або її наслідків.

Що ж стосується відмови у здійсненні технічної фіксації судового процесу, то норми діючого законодавства, зокрема КУпАП, не покладають на суддю обов`язку забезпечувати таку фіксацію.

У той же час, закон не забороняє учасникам судового розгляду користуватися власними технічними засобами, за допомогою яких можливе фіксування перебігу судового засідання, оскільки норми КУпАП, в тому числі ст. 281, не передбачають ведення протоколу судового засідання в судах першої та апеляційної інстанцій, оскільки суддя, який розглядає справу одноособово, не є колегіальним органом, про який йде мова у ст. 281 КУпАП.

За таких обставин, доводи наведені в заяві ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставою для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 відмовити.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
ОСОБА_1