Справа № 308/1483/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , та представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника СВ СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність заступника начальника СВ СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 , яку мотивує тим, що на розгляді заступника начальника слідчого відділу СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000240 від 29.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвал Ужгородського міськрайонного суду було проведено обшуки за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 .

Приміщення за вказаними адресами на правах суборенди та на підставі договорів оренди обладнання ту публічного представництва були розміщені торгові автомат з продажу кодів генерації та опрацювання електронно-розрахункових одиниць та прийому платежів (платіжні термінали) системи «ULTRA». Відповідно до актів прийому передачі зазначені одиниці техніки знаходяться на балансі ФОП ОСОБА_9 , вона є єдиним володільцем і користувачем зазначеного майна.

Під час обшуків вищевказані предмети були вилучені, як такі що можуть бути частиною апаратно-програмного комплексу, який може використовуватися для зайняття гральним бізнесом.

06.02.2017 року на адресу заступника начальника СВ ОСОБА_7 шляхом надсилання поштовою кореспонденцією було подано клопотання про повернення вилученого майна володільцю.

Станом на 13.02.2017 р. жодної відповіді від ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_6 не надходило.

Представник заявника ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як вбачається з матеріалів справи на розгляді заступника начальника слідчого відділу СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000240 від 29.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвал Ужгородського міськрайонного суду було проведено обшуки за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 .

Приміщення за вказаними адресами на права суборенди та на підставі договорів оренди обладнання ту публічного представництва були розміщені торгові автомат з продажу кодів генерації та опрацювання електронно-розрахункових одиниць та прийому платежів (платіжні термінали) системи «ULTRA». Відповідно до актів прийому передачі зазначені одиниці техніки знаходяться на балансі ФОП ОСОБА_9 , вона є єдиним володільцем і користувачем зазначеного майна.

Під час обшуків вищевказані предмети були вилучені, як такі що можуть бути частиною апаратно-програмного комплексу, який може використовуватися для зайняття гральним бізнесом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.6 ст. 100 КПК України Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч.2 ст167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол , копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Проаналізувавши зміст вищезазначених норм чинного кримінально-процесуального закону з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене у ОСОБА_9 майно є тимчасово вилученим майном в розумінні ст. 167 КПК України, оскільки відповідає критеріям визначеним в частині другій вказаної статті (є предметом кримінального правопорушення).
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Аналізуючи правовий зміст ч.7 ст.236, ч.1 ст.98 КПК України, та ч.2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи, що слідчим проведені всі необхідні слідчі дії (проведені експертизи та наявні висновки експертів НДЕКЦ, практичної необхідності у зберіганні вилученого майна немає.
Крім цього, майно, яке було вилучено у ФОП ОСОБА_6 жодного доказового значення не становить, але одночасно з тим спричиняє примусовий простій заявленої легальної підприємницької діяльності.

На підставі наведеного суд вважає,с крагу обґрунтованою, мотивованою та також що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 100, 169, 171,173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника СВ СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Зобов`язати заступника начальника СВ СУ ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 повернути на відповідальне зберігання законному володільцю ФОП ОСОБА_9 все вилучене майно, а саме торгові автомати з продажу кодів генерації та опрацювання електронно-розрахункових одиниць та прийому платежів (платіжні термінали) системи «ULTRA», в порядку ч.1 ст. 100 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_10