пр. № 1-кп/759/243/17 ун. № 759/2014/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч АРК, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідно до ст. 89 КК України вважається, особою, що не має судимості; не працюючого;
у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В :

15.11.2016 близько о 09 год. 55 хв. ОСОБА_7 , з метою відвідання торгового центру, зайшов до приміщення ТОВ Епіцентр-К за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, де перед входом до торгової зали зняв з себе взуття та верхній одяг, при цьому залишився вдягнений у бриджі та сорочці, після чого направився до торгової зали супермаркету будівельних матеріалів по якій, перебуваючи у роздягненому вигляді почав прогулюватися.

Побачивши, що ОСОБА_6 ходить по торговій залі приблизно о 10 год. 10 хв. До останнього, з метою припинення вказаних дій ОСОБА_6 підійшли співробітники служби безпеки ТОВ Епіцентр-К, серед яких був потерпілий ОСОБА_4 , та попросили ОСОБА_6 одягнутися та залишити будівлю супермаркету.

Проігнорувавши вимоги працівників служби безпеки в період часу з 10 год. 12 хв. по 10 год. 15 хв., ОСОБА_6 , будучи в роздягненому вигляді, перебуваючи у вказаному торговому залі, наблизився до громадянина ОСОБА_4 , який являється працівником правоохоронного органу та здійснював свої службові обов`язки, з погрозою насильства, вирвав у нього з ременя спеціальний засіб «ПР-73», після чого почав наносити удари по різним частинам тіла та став душити руками ОСОБА_4 , в результаті чого наніс останньому ушкодження, які відносяться за критерієм тривалості розладу здоров`я до легких тілесних ушкоджень.
Ці суспільно небезпечні дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного оргшану легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Потерпілий ОСОБА_4 , який являється працівником правоохоронного органу та здійснював свої службові обов`язки, в судовому засіданні пояснив, що раніше невідомий йому ОСОБА_6 15.11.2016 приблизно о 10 год. ходив у роздягненому вигляді по торговому залу ТОВ Епіцентр-К за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6. До останнього, з метою припинення вказаних дій підійшли співробітники служби безпеки ТОВ Епіцентр-К, серед яких він був також, та попросили ОСОБА_6 одягнутися та залишити будівлю супермаркету. Проігнорувавши вимоги працівників служби безпеки в період часу з до 10 год. 15 хв., ОСОБА_6 усно погрожував йому застосуванням насильства, вирвав у нього з ременя спеціальний засіб «ПР-73», після наносив удари по різним частинам тіла та став душити його руками. Після цього ОСОБА_6 було затримано ОСОБА_4 та іншими співробітниками охорони.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, які просили задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом; думку потерпілого, який не заперечував щодо задоволення даного клопотання відносно ОСОБА_6 , вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В справі наявні належні докази того, що ОСОБА_6 на час вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, був в стані неосудності - стан несприйняття реальності відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 20 від 24.01.2017.
Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів та на підставі акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 20 від 24.01.2017, судом визнано недоцільним забезпечення участі ОСОБА_6 у судовому засіданні.

Як видно з матеріалів провадження факт вчинення суспільно небезпечного діяння доводиться перерахованими доказами і не оспорюється сторонами кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що 15.11.2016 ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме як умисне заподіяння працівнику правоохоронного оргшану легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що вони не оспорюють формулювання оголошеної підозри, та правову кваліфікацію суспільно небезпечних дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України.
Крім того, як встановлено дослідженням згідно акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 20 від 24.01.2017, на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, виявляв ознаки манії без психотичних симптомів (F 30.1 згідно з МКХ-10), а тому за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки манії без психотичних симптомів, а тому за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може правильно сприймати обставини справи, давати свідчення, приймати участь в судовому засіданні. ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Таким чином, суд також вважає доведеним те, що ОСОБА_6 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 93 та ст. 94 КК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру певного виду.

Оскільки ОСОБА_6 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку, тому, враховуючи ступень небезпеки ОСОБА_6 для інших осіб, до нього згідно з правилами ст. 94 КПК України належить і достатньо застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Враховуючи обґрунтованість заявленого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання та направити ОСОБА_6 для поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключає його небезпечну поведінку.
Отже, керуючись статтями 19, 92-94 КК України, статтями 369-372, 376, 395, 508, 512-513 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у вигляді направлення до психіатричного закладу із посиленим наглядом - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
СУДДЯ: