Справа №705/3033/16-к
1-кп/705/86/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утримані має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 20 вересня 2014 року, близько 03 год. 30 хв., знаходячись в с. Політвідділовець, Уманського району, Черкаської області, а саме на території колишнього току, що поряд з вулицею Центральною, діючи умисно та цілеспрямовано, незаконно вилучив у громадянина ОСОБА_10 автомобіль ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску, який належить ОСОБА_6 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 01.09.2011 року Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області, після чого за допомогою ключів, що знаходились в замку запалення вказаного автомобіля, запустив двигун та привів автомобіль в рух і керував ним по території колишнього току, після чого виїхав на вулицю Центральну, проїхавши певну відстань повернув автомобіль на початкове місце, де в`їхавши передньою частиною автомобіля в скирду соломи, чим блокував автомобіль, та не мав змоги продовжувати рух автомобілем, після чого залишив його на місці події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що дійсно 20.09.2014 року разом з товаришем ОСОБА_11 їхали по дорозі з м. Києва до свого діда, який проживає у с. Політвіділ та побачили автомобіль, який перешкоджав їх руху. Під`їхавши до автомобіля, особи, які перебували поруч з транспортним засобом, злякалися втекли, а він сів у вищевказаний автомобіль, завів двигун, від`їхав п`ять метрів і залишив автомобіль на траві. Поруч дійсно були залишки скирди соломи, але залишений ним автомобіль був цілим на той час, не горів, він керуючи автомобілем форсажів не робив, і запаху шин чи якоїсь гарі не чув. Потім він сів у свій автомобіль і поїхав. Не заперечує проти того, що дійсно сів у чужий автомобіль, яким недовго керував, але залишив його в цілому стані і його дії не призвели до знищення автомобіля, тому цивільний позов не визнає і просить відмовити у його задоволенні.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його винність доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 20 вересня 2014 року попросив ОСОБА_10 переночувати у нього щоб допомогти погрузити тюк соломи. ОСОБА_10 звернувся за допомогою до сусіда ОСОБА_12 , з яким вони поїхали на місце. Дорога на току була нормальна, але їм назустріч виїхав автомобіль Фольксваген білого кольору, з якого вийшло двоє чоловіків, в тому числі обвинувачений, який почав агресивно поводитися, брав свідка ОСОБА_10 за барки і заволодів автомобілем, сівши у нього та швидко поїхав по всьому селу, а потім заїхав у скирду соломи і покинув автомобіль, і через кілька хвилин він загорівся;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що близько 03 години ночі до нього заїхав ОСОБА_10 просив допомогти погрузити один тюк соломи. Як тільки вони почали грузити, до них під`їхав автомобіль і ще під час руху з вікна автомобіля обвинувачений кричав їм якісь погрози. Коли автомобіль зупинився, з нього вийшов обвинувачений з якимось чоловіком і обвинувачений підійшов до ОСОБА_10 , взяв його за барки і щось кричав. Вони злякалися і втекли, а обвинувачений сів у їх автомобіль, на якому дуже швидко їздив, робив форсажі, що призвело до появи запаху паленої гуми. Потім автомобіль в`їхав у скирду, зупинився, обвинувачений з нього вийшов і приблизно через хвилину автомобіль загорівся. З моменту залишення обвинуваченим автомобіля і до його загорання, до автомобіля ніхто не підходив;

- аналогічними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що їй відомо, що в ранці коли до них приїхав дільничний інспектор та запитував про обставини ночі. Вона повідомила про те, що близько 01 год. 30 хв. до них приїхав на автомобілі ОСОБА_15 , він сидів за рулем, а ОСОБА_16 стояв біля машини і він сказав ОСОБА_17 , щоб той їхав до свого діда, який проживає в с. Затишок, щоб трохи відпочити. Вона з ОСОБА_18 пішла до хати та лягли спати, а вранці їм стало відомо, що на току згоріла машина ОСОБА_19 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він разом з ОСОБА_20 поверталися додому з м. Києва, саме у який час це було не пам`ятає. Під час руху, зліва від них на узбіччі стояв білий жигуль, коло якого перебували якісь люди. Усіх обставин того, що сталося, не пам`ятає, однак вказав, що обвинувачений дійсно виходив з їх автомобіля і підходив до тих людей поблизу, сідав у білий жигуль, але повернувся приблизно через хвилин п`ять про те, що там відбувалося не повідомляв;

- даними протоколу огляду місця події, складеного 20.09.2014 року та таблиці зображень до протоколу, у відповідності до яких зафіксовано місце розташування пошкодженого автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу тюків соломи в с. Політвідділовець та наслідки горіння автомобіля;

- даними акту про пожежу № 47, складеного комісією 20.09.2014 року, про причини загоряння автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- даними звіту про причини виникнення пожежі, складеного 22.09.2014 року;

- даними висновку експерта № 8/116 від 09.10.2014 року, який встановлює ринкову вартість автомобіля та суму матеріального збитку, завданого власнику внаслідок ушкодження автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, тому вважає, що відносно нього слід застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати: за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 294 грн. 14 коп. - підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий потерпілому на зберігання під розписку - підлягає залишенню останньому за належністю.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення моральної та матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання в виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання в виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 294 гривні 14 копійок.

Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 повернуто потерпілому ОСОБА_6 , за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 26 600 грн. матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1