Справа № 308/3565/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , узгодженого прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 червня 2017 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючому, одруженому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше несудимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України .
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він 8 листопада 2016 року близько 06:00 год. діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , групою осіб, будучи одягненими у комуфляжний одяг і з масками на голові, задля уникнення їх ідентифікації за обличчям, знаходячись на ділянці міжнародної автодороги Київ-Чоп неподалік с. Ганьковиця, Свалявського району, для примусової зупинки транспортного засобу потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проїжджали по цій ділянці дороги на автомобілі марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , застосували саморобну металеву рейку із шипами, яку поставили на дорозі на смузі їх руху, внаслідок чого від пошкодження шин вказаний автомобіль зупинився на узбіччі дороги. В цей час до нього вказана група осіб підбігла, де із погрозою застосування зброї у виді пістолета невстановленого зразка до потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , нанесли ОСОБА_15 тілесні ушкодження і витягли на узбіччя, зв`язали йому руки та ноги клейкою стрічкою, окропили обличчя сльозоточивим газом та одягли на голову мішок, тим часом ОСОБА_16 зумів втекти від нападників, після чого із багажного відсіку автомобіля нападники викрали належані потерпілим грошові кошти в сумі 160 000 грн. та два мобільні телефони «Нокіа», після чого з місця події зникли.
Застосовуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, те, що таке було вчинено за попередньою змовою групою осіб, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, у зв`язку з чим дійшов виснвоку, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих із окремими із яких він особисто знайомий, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, а тому застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, не зможе запобігти вказаним ризикам. В сукупності з цими обставинами слідчий суддя також взяв до уваги дані про особу підозрюваного
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застувати його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 год. по 07:00 год. Захисник вважає, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід є надто суворим. Просить врахувати, що підозрюваний має серйозні проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування , що підстверджується довідками з лікарні, також на утриманні в нього двоє неповнолітніх дітей. Окрім того, захисник акцентує увагу, що у даному кримінальному провадженні організаторам злочину обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, натомість ОСОБА_6 , який був лише пособником - без визначення застави, що, на його думку, є очевидно несправедливим. Вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 тому просить обрати домашній арешт, як такий, що в повній мірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, дотримав вимоги КПК України, передбачені ст. 193 КПК України, а при винесенні ухвали врахував обставини, на які вказував у своєму клопотанні прокурор, а також врахував дані про особу ОСОБА_6 відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що ухвала суду відповідає вимогам ст. 194 та ст. 196 КПК України і підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.
Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, встановлено достатньо даних про обгрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри за ч.2 ст. 187 КК України. Ризики, які встановив слідчий суддя, з урахуванням тяжкості вчиненого давали обгрунтовані підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Апеляційний суд бере до уваги надані стороною обвинувачення відомості про попередню змову групи осіб у вчиненні умисного тяжкого злочину та готування до нього протягом тривалого часу з ретельною підготовкою, обізнаність всіх співучасників запланованого застосування насильства до потерпілих, а також безпосередню участь ОСОБА_6 у цьому, та вважає правильним рішення слідчого судді про невизначення застави відповідно до положень ч.3 , ч. 4 ст. 183 КПК України. Також апеляційний суд бере до уваги пояснення прокурора про перекваліфікацію дій підозрюваного з ч.2 на ч.4 ст. 187 КК України, також те, що необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні не проведені, а тому погоджується з висновком слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки є побоювання, що він може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати повному, всебічному проведенню досудового розслідування та приводить до переконання, що підстав для обрання іншого запобіжного заходу немає.
Те, що у підозрюваного на утриманні неповнолітні діти, що характеризується позитивно, а також, що він має захворювання, не можуть превалювати над встановленими у суді першої інстанції ризиками, передбаченими ч.1 ст. 177 КПК України з урахуванням тяжкості вчиненого та суспільного інтересу до цього, та не переконують апеляційний суд у тому, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, як цього просить апелянт, буде достатнім та ефективним заходом дотримання ОСОБА_6 процесуальної поведінки та забезпечення кримінального провадаження.
З наведених підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишите без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 червня 2017 року - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :