Справа № 314/6689/16-к
Провадження № 1-в/314/3312/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ подання адміністрації Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізькій області (№1) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого.

Засуджений: 11.11.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою від 11.02.2016 року Оріхівського районного суду Запорізької області, на підставі ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VІІІ), зарахувати в строк попереднє ув`язнення з 01.09.2014 року по 13.02.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Ухвалою від 06.05.2016 року Оріхівського районного суду Запорізької області не відбуту частину покарання 2 роки 10 місяців 14 днів замінити на обмеження волі, на підставі ст. 72 УК України зарахувати в строк знаходження під вартою з дня винесення ухвали до дня прибуття у ВЦ із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Початок строку: 01.09.2014 року Кінець строку: 25.02.2019 року

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського райсуду надійшло подання адміністрації Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізькій області (№1) відносно ОСОБА_4 , про можливість умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 прибув до виправного центру 30.05.2016 року із Оріхівської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№88), як особа що стала на шлях виправлення.

За період відбування покарання режим не порушував, заохочувався. За період відбування покарання у виправному центрі встановлені Правила внутрішнього розпорядку не порушував, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався правами начальника відділення. Працевлаштований робочим МТФ с. Дружелюбівка. До праці ставився старанно та сумлінно, виробничу дисципліну не порушував, відносно ставлення до праці з боку виробничого персоналу зауважень не мав. У відносинах з іншими засудженими безконфліктний. Підтримує зв`язки із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у громадському житті відділення та в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Засуджений ОСОБА_4 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється і просить суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор клопотання не підтримав і вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який підтримав дане подання, засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення з його боку, щодо задоволення клопотання, вважає що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на звільнення його від відбуття покарання умовно-достроково на строк, який залишився.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При цьому до обсягу правослухняної поведінки засудженого входить також виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обов`язковими до виконання на всій території України. В силу ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») виконання рішення суду входить до обсягу прав особи на справедливий суд.

Суд враховує, що завданням кримінального законодавства (ст.1 КК України, ст.2 КПК України) є зокрема захист прав потерпілого, яке полягає у відновленні прав потерпілого в результаті вчинення кримінального правопорушення, а в разі неможливості відновлення прав забезпечення справедливої компенсації завданої шкоди в результаті кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи засудженого, засуджений має зобов`язання відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000,00грн. (Ухвала Апеляційного суду Запорізької області, якою змінено вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2014 наявна в матеріалах особової справи засудженого).

Оскільки засуджений є працевлаштованим, отримує заробітну плату, при цьому не здійснює активних дій щодо відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті смерті малолітньої потерпілої, суд приходить до висновку, що засуджений не досяг стану самокерованої правослухняної поведінки, та відмовляє в задоволенні подання про умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України , п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені подання адміністрації Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізькій області (№1) відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

08.12.2016