АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року клопотання виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_7 залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд, посилаючись на те, що прокурор наділений правом звернення до суду з клопотанням для вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироків.
Крім того зазначав, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 372 КПК України щодо змісту ухвали, та постановлена без повідомлення та участі прокурора і без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Крім того, ухвалене судом першої інстанції рішення про залишення без розгляду клопотання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, не передбачене нормами Кримінального процесуального кодексу.
У судове засідання засуджений ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином про поважні причини свого неприбуття не повідомив, участь якого згідно з вимогами КПК України не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності засудженого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , та просив її задовольнити, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь є обов`язковою.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 25 жовтня 2016 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт ОСОБА_7 , засудженому вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду клопотання прокурора, суддя суду першої інстанції виходив з того, що прокурор не є суб`єктом звернення до суду із клопотанням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавленні волі. Відповідно до ст. 26 КВК України, суб`єктом звернення є виключно кримінально-виконавча інспекція. Крім того, наявна у матеріалах справи копія вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 не завірена належним чином.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів і дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, і урахуванням положень цього розділу.
Оскільки у розумінні ч. 1 ст. 539 КПК України, прокурор наділений правом внесення клопотань (подань) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, то висновок судді районного суду про відсутність у прокурора прав на звернення із вищевказаним клопотанням (поданням), на думку колегії суддів, є помилковим.
Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Згідно ч. 6 ст. 539 КПК України, за насідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
З урахуванням вказаних вимог, суд першої інстанції зобов`язаний був призначити судове засідання, у яке викликати засудженого ОСОБА_7 , прокурора, повідомити орган або установу виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та за наслідками розгляду клопотання у порядку ст.ст. 318-380 КПК України, прийняти рішення, передбачене ст. 539 КПК України.

Проте суддею суду першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Як убачається з матеріалів судового провадження, розгляд клопотання прокурора проведено суддею районного суду одноособово, без призначення судового розгляду, забезпечення фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів, виклику засудженого ОСОБА_7 , прокурора, та без повідомлення органу або установу виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, що у відповідності до вимог п. 3, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, Розділ VIII КПК України не містить положень про залишення без розгляду клопотань про вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироку.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді районного суду постановлена у спосіб, не передбачений Кримінальним процусуальним кодексом України, а тому підлягає скасуванню у звязку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, п.п. 3, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали суду, з призначенням нового судового розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 рокупро залишення без розгляду клопотання виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3