печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення ,
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою заявник , вказує на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене суддею Господарського суду м.Києва ОСОБА_4 06.10.1997 року при розгляді заяви прокурора в інтересах «Укрзалізниці» про визнанні КАБ «Денді» банкрутом. . Вказує на те, що на час подачі скарги відомості до ЄРДР внесені не були..

У судове засідання з розгляду даної скарги заявник ОСОБА_3 не з`явився про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся слідчим суддею у відповідності до ст. 135 КПК України.

За вказаних обставин, враховуючи перебування скарги в провадженні суду понад встановлений ст. 306 КПК України строк розгляду, в тому числі внаслідок необхідності достатнього часу для повідомлення особи, яка подала скаргу, виходячи з принципу змагальності кримінального процесу, обов`язку учасників провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги здійснити без участі заявника ОСОБА_3 , з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України на підставі наявних матеріалів .

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився , через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності , а також письмові заперечення , де вказав , що заява ОСОБА_3 направлена до органу досудового розслідування , під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення можливих кримінальних правопорушень до прокуратури м.Києва . Неявка в судове засідання представника Генеральної прокуратури України у відповідності до ст..306 ч.3 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та приєднані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене суддею Господарського суду м.Києва ОСОБА_4 року при розгляді 06.10.1997 року заяви прокурора в інтересах «Укрзалізниці» про визнанні КАБ «Денді» банкрутом .

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Проте ч. 4 ст. 214 КПК України розмежовано такі дії як внесення відомостей до ЄРДР та реєстрація відповідної заяви. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 214 та п. 22 Перехідних положень КПК України право встановлення порядку ведення ЄРДР віднесено до компетенції Генеральної прокуратури України. Відповідно до Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2013, передбачено, що облік кримінальних правопорушень проводиться за територіальним принципом його вчинення. Статтею 218 КПК України визначено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст. ст. 214, 218 КПК України.

По суті поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що останній просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Господарського суду м.Києва ОСОБА_4 при розгляді 06.10.1997 року заяви прокурора в інтересах «Укрзалізниці» про визнанні КАБ «Денді» банкрутом .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року Про незалежність судової влади судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Окрім того, рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних із підготовкою та судовим розглядом справ, можуть оскаржуватись у чинному на даний час апеляційному та касаційному порядку, це є забезпеченням конституційного принципу незалежності суддів і заборони втручання у вирішення справи належним судом. Рішення суду, дії чи бездіяльність оскаржується лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Незгода з рішенням суддів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи , що заявник ОСОБА_3 до скарги долучив тільки витяг з неповним текстом заяви про вчинення злочину,слідчий суддя не вбачає підстав для внесення заяви до ЄРДР, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1