Провадження № 1-кп/643/390/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007575 від 30.09.2016року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (без реєстрації),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з грудня 2014року по 3 серпня 2016року, точної дати та часу в ході судового слідства не встановлено, за усною домовленістю виконував різну роботу у ФОП ОСОБА_5 03.08.2016року, приблизно о 14год.00хв., ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_4 сходити за адресою: АДРЕСА_2 до його дружини ОСОБА_6 та взяти в неї грошові кошти в розмірі 6000грнивень, які належать ОСОБА_5 , на що ОСОБА_4 погодився. Далі, ОСОБА_4 03.08.2016року, приблизно о 14год.30хв., точний час в ході судового слідства не встановлено, перебуваючи за вказаною адресою, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 6000грнивень які мав передати ОСОБА_5 та які належали останньому. Після отримання грошових коштів, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 залишив собі вказані грошові кошти в розмірі 6000гривень, що належали ОСОБА_5 , тим самим викравши їх, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, заяв, клопотань, позовів не має.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, надання допомоги суду у встановлені істини по справі.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, дані, які характеризують його особу, обставину, яка пом`якшує його покарання та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1