Справа № 461/5626/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/73/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2017 року, про продовження строку тримання під вартою, -
з участю прокурора: ОСОБА_9

захисників : ОСОБА_7 , ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Львова, із незакінченою вищою освітою, неодруженому, на утриманні дітей не маючому, не працюючому, не військовозобов`язаному, раніше судимому, ніде не зареєстрованому, без визначеного місця проживання,-
строк тримання під вартою, на 60 днів, до 18 березня 2017 року включно.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, п.1, п.5, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
Старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
В обґрунтування доводів клопотання старший слідчий покликався на те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, п.1, п.5, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, однак не проведено усі можливі слідчі (розшукові) і процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів, а тому завершити досудове розслідування у двохмісячний строк (до 26 листопада 2016 року) немає можливості, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що клопотання старшого слідчого відповідає вимогам ст. 199 КПК України, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 завершується 21 січня 2017 року, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились і ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватися від слідства та суду, до затримання переховувався, однак, завдяки слідчим (розшуковим) діям, проведеним працівниками поліції, був знайдений і затриманий. Під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні різні документи, предмети (речі) і грошові кошти, в тому числі, засоби зв`язку, за допомогою яких він контактував із виконавцями вбивства та іншими особами, які, можливо, також становлять інтерес для досудового розслідування, а на даний час вказані документи, предмети (речі) і грошові кошти не вилучені в повному обсязі, а тому є підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе їх знищити, спотворити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності. ОСОБА_8 , будучи особою, яка підозрюється у вчиненні дій, пов`язаних із заподіянням смерті, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, в тому числі, погрожуючи їхньому життю та здоров`ю. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, п. 1, п.5, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, який спричинив загибель людей, осіб на утриманні він не має, перешкод за станом здоров`я та віку підозрюваного на утриманні під вартою не встановлено, не застосовування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечить належної його поведінки та не надасть можливості уникнути вказаних ризиків, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що унеможливлює застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, не надав належної оцінки доводам сторони захисту щодо необґрунтованості підозри; в судовому засіданні слідчий суддя необґрунтовано вдруге (перший раз 23.11.2016 року) відхилив клопотання захисту про дослідження матеріалів клопотання слідчого від 04 січня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , в тому числі витребування в сторони обвинувачення та дослідження в судовому засіданні даних оглядів місця події від 29 серпня 2016 року та протоколів допитів підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , на які слідчий та прокурор посилаються як на докази у вказаному клопотанні, чим слідчим суддею було грубо порушено вимоги ст. 23 КПК України, яка передбачає дослідження доказів безпосередньо судом. До матеріалів клопотання було додано протокол допиту свідка ОСОБА_15 , який був проведений після вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, в якому показання свідка повністю збігаються зі змістом раніше складеного повідомлення про підозру, фактично дублюючи його, а тому це викликає сумнів в його об`єктивності та достовірності. Крім того, показання свідка жодним чином не вказують на причетність ОСОБА_8 до подій 29 серпня 2016 року. В судовому засіданні не досліджувався відеозапис допиту підозрюваного ОСОБА_12 , незважаючи на відповідне клопотання захисту, а отже суд не міг надати відповідної оцінки доказу, на який було покликання і долучений з метою обґрунтування підозри. Таким чином долучені до клопотання матеріали є недостатніми для підтвердження обґрунтованості оголошеної ОСОБА_16 підозри. Жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України в діях ОСОБА_8 встановлено не було. Наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду не має, від явки до слідчого не ухилявся, був затриманий без попереднього виклику до слідчого за місцем проживання у м. Києві. По справі проведені всі необхідні обшуки як у м. Львові так і за місцем проживання ОСОБА_8 у м. Києві. Всі речі та документи, які могли представляти інтерес для досудового слідства, були виявлені та вилучені, а тому знищити, сховати або спотворити їх не може. Жодного факту впливу на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста слідчий та прокурор в суді не надавали, доказів такого немає. На протязі тривалого часу ОСОБА_8 не мав конфліктів з законом, проживав у Києві, перебував у цивільному шлюбі, працював менеджером в ТзОВ «Р.Е.Й.В.». Захист вважає необґрунтованими та недоведеними доводи суду про те, що застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім для запобігання наведеним в ухвалі ризикам. В судовому засіданні прокурор не надав доказів відповідних дій підозрюваного та взагалі не посилався на наявність відповідних фактів, посилання ж слідчого та прокурора на наявність відповідних ризиків за своїм характером є припущенням і не може бути взято до уваги при продовженні строку тримання під вартою. Слідчий та прокурор не навели доводів та доказів необхідності застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, не обґрунтували неможливості обрання більш м`яких запобіжних заходів, які забезпечили б реалізацію мети кримінального провадження. Примус при запобіжному заході у вигляді тримання під вартою за недоведеністю вчинення ОСОБА_8 ймовірного злочину не може містити ознак покарання щодо підозрюваного, а є лише забезпеченням явки ОСОБА_8 до слідчого, слідчого судді, суді, його належної процесуальної поведінки. Фактично на сьогоднішній час триває покарання у вигляді тривалого тримання ОСОБА_8 під вартою. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів застосування запобіжного заходу, тобто сама лише тяжкість злочину не є підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 і повинна враховуватись разом з іншими обставинами. Таким чином, оголошена органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозра складена без належного обґрунтування так як і подано необґрунтоване клопотання про продовження строку тримання під вартою. Матеріали клопотання не можуть слугувати підставою для обрання найбільш судового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскаржувана ухвала має ознаки шаблону, без належного обґрунтування і наведення мотивів прийнятого рішення про застосування найсуворішого запобіжного заходу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, про відсутність обґрунтованої підозри, відсутність будь-яких доказів його вини.
Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім, а в разі його не застосування судом просить обрати заставу в розмірі передбаченому ст. 183 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_7 про те наполягає на застосуванні домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, виступи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_9 , який заперечив апеляційну скарну захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Я вбачається з матеріалів кримінального провадження, 29 серпня 2016 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000814 внесені відомості щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, п. 1, п.5, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
27 вересня 2016 року, о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
28 вересня 2016 року відповідно до ст. 278 КПК України ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.п.1, 5, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави та визначено строк дії ухвали до 25 листопада 2016 року включно.
Постановою від 16 листопада 2016 року першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_17 у кримінальному провадженні № 0000814 строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 26 січня 2017 року.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2016 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 21 січня 2016 року включно, без визначення застави.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Постановою від 12 січня 2017 року першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_17 у кримінальному провадженні № 0000814 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 26 березня 2017 року, та зазначено, що необхідно додатковий час для проведення відповідних слідчих дій (розшукових) дій спрямованих на отримання та перевірки отриманих доказів у кримінальному провадженні, однак не зазначено, яких саме дій.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2017 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 18 березня 2017 року включно.
З матеріалів судової справи № 461/5626/16-к вбачається, що жодних слідчих дій (розшукових) дій спрямованих на отримання та перевірки отриманих доказів не проводилось.
Відповідно до ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вивченні матеріалів клопотання встановлено, що слідчий суддя покликаючись лише на обґрунтованість підозри та тяжкість можливого покарання не виклав обставини про те, що ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу не зменшились або з`явились нові ризики. В клопотанні не зазначено виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. До матеріалів клопотання, які містять лише 45 арк. долучено документи: повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.09.2016 року; його протокол допиту, як підозрюваного від 28.09.2016 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 28.09.2016 року; два протоколи про пред`явлення особи по фотознімках від 28.09.2016 року; копія висновку судово-психіатричного експерта № 193 від 07.12.2016 року; копія характеризуючих даних; та копія клопотання про його вручення підозрюваному, як докази обґрунтованості підозри, проте відсутні докази на підтвердження відомостей передбачених ст. 199 ч.3 КПК України.

В матеріалах клопотання та ухвалі слідчого судді відсутні будь-які відомості, що підозрюваний може в майбутньому вчиняти злочини, наявність будь-яких інших кримінальних проваджень відносно нього чи можливу приналежність підозрюваного до будь-якого злочинного угрупування.

В клопотанні не обґрунтовано причин невиконання нових слідчих дій в минулому та необхідності збереження зазначеного запобіжного заходу для проведення нових дій в майбутньому.

Слідчий суддя постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою на ці недоліки увагу не звернув, в процесі розгляду клопотання їх не з`ясував, в своїй ухвалі не вмотивував, обмежившись лише їх переліком.

Прокурор і в суді апеляційної інстанції не обґрунтував зазначені причини, як і не пояснив, які саме слідчі дії необхідно виконати, не повідомив про можливу наявність інших кримінальних проваджень.

В постанові першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_17 від 12.01.2017 року про продовження строку досудового розслідування відсутні мотиви на проведення конкретних слідчих дій, а лише формально зазначено необхідність проведення «відповідних» слідчих дій.

Крім того, покликаючись як на підставу, що у разі звільнення підозрюваний може ухилитись від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини по справі, не навів жодних мотивів , що саме з обставин клопотання змусило його дійти до такого висновку, як і не навів аналіз актуальності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на початку слідства були підставою для взяття під варту.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_18 . Остання при її допиті в судовому засіданні вказала своє місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 та зазначила, що підозрюваний до затримання проживав з нею, тобто має місце проживання.

Матеріалами клопотання встановлено, що суддею слідчим не розглядались жодні альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи, що є порушенням п.3 ст.5 Європейської Конвенції з прав людини встановленими рішеннями Європейського суду з прав людини «Буров проти України», «Цигоній проти України», «Харченко проти України», «Роман Мірошниченко проти України».

Відповідно до ч.4 ст.183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Вимогами зазначеної норми закону встановлено право суду, а не його обов`язок, не визначати розмір застави по зазначеній категорії справ.
Таким чином, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, наявність доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним, наявність місця проживання та перебування підозрюваного у громадському шлюбі з ОСОБА_18 , наявність судимостей, які у відповідності до ст. 89 КК України погашені, відсутність повідомлення підозрюваному у вчиненні іншого кримінального правопорушення, відсутність обґрунтувань ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт (як про це просить апелянт) колегія суддів не вбачає і вважає, про можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного з визначенням розміру застави в понад максимальні межі передбачені ст. 182 ч.5 КПК України в розмірі 932 прожиткових мінімуми, тобто 450 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 1 440 000 грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з покладення обов`язків , передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 197, 199, 202, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 18 січня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 18 березня 2017 року включно скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львова, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого, ніде не зареєстрованого, без визначеного місця проживання строк тримання під вартою, на 60 днів, до 21 березня 2017 року включно.
У відповідності до ст.182,183 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 450 мінімальних заробітних плат, що становить 1 (один) міліон 440 (чотириста сорок) тисяч гривень, який підлягає внесенню на розрахунковий рахунок Апеляційного суду Львівської області (код ЄДРПОУ- 02892356, банк отримувач ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, № рахунку 0749).

В разі сплати визначеної застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до ст. 194 КПК України періодично з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження зі слідчим, прокурором, судом; також здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон; не спілкуватися з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4