н/п 1-кс/640/6275/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" серпня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
31.07.2017 о 16.07 год. слідчий відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування; зберігання автомобіля «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 104.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 29.07.2017, близько 01.10, на вул. Клочківській в районі перехрестя з вул. Космічною в м. Харкові стався наїзд автомобілем «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода, особу якого впізнано як ОСОБА_7 , 1960 р.н., який від отриманих травм помер на місці ДТП.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого Центр. ДАІ ГУМВС України в Харківській області 20.03.2015, автомобіль «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5
29.07.2017 у період часу з 03 год. 15 хв. до 04 год. 30 хв. слідчим проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: розбито лобове скло та передня права фара, передній бампер та переднє праве крило.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний для його огляду з метою з`ясування його технічного стану, проведення комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи з метою зясування механізму наїзду, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Ст.слідчий в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , в ході огляду місця події 29.07.2017 вилучив а/м «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку близьких рідних загиблого, які заінтересовані у результатах кримінального провадження як особи які в подальшому можуть бути залучені як відповідачі по цій справі, на підставі вказівок прокуратури Харківської області.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, а також збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату час та місце розгляду клопотання (а.с. 13), причини неявки суду не повідомила.
Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
29.07.2017 з 03.15 год. до 04.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Космічна та вул. Клочківська, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.07.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні слідчого (а.с. 6-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою м. Харків, вул. Пушкинська 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «Шевроле-Авео» р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1