Номер провадження: 11-кп/785/644/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: та ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

та адвоката: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляцією прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року, -
встановила:
Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України повернуто прокурору.
Повертаючи обвинувальний акт районний суд вказав, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду м. Одеси на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 06.03.2017 року, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом не має, проте обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України та встановлена невідповідність унеможливлює його призначення до судового розгляду.

На думку районного суду, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в формуванні обвинувачення не зазначені вказівки на важливі обставини кримінального правопорушення - не зазначено яку саме інформацію стосовно військових перевезень транспорту, зброї, техніки та особового складу ЗС України передавали обвинувачені представнику терористичної організації, форма вини, вид і розмір шкоди (або відомості щодо її відсутності), завданої кримінальним правопорушенням, не зазначено, до якого із видів співучасників відноситься кожний з обвинувачених.

На ухвалу суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт з додатками повернути до суду першої інстанції для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого засідання, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали, на те, що підстав для повернення справи не було, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, в ньому наведені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інш.), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, а також всі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину, містить формулювання обвинувачення з зазначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, твердження прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, вивчивши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши матеріали провадження в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.
Аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що обвинувальний акт має бути чітким, логічним, переконливим то мотивованим, у ньому відбиваються тільки конкретні, достовірно встановлені факти.
Відповідно до п. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на початку 2015 року, більш точної дати та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання та будучи радикально налаштованими особами, що не сприймають діючий конституційний устрій та діючу державну владу України, керуючись мотивом її несприйняття, прийняли рішення про сприяння діяльності терористичної організації так званої «Донецької Народної Республіки».
ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння діяльності терористичної організації, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_9 у період з початку 2015 року по квітень 2016 року, працюючи у відділі зв`язку Одеської філії ПАТ «Укрзалізниця» використовуючи своє службове становище фотографувала інформацію стосовно військових перевезень транспорту, зброї, техніки та особового складу Збройних сил України.
Далі, ОСОБА_9 з метою сприяння діяльності терористичної організації, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 відправляв за допомогою мережі Інтернет невстановлений в ході досудового розслідування учаснику терористичної організації «ДНР», що використовував установочні данні ОСОБА_11 , матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, інформацію стосовно військових перевезень транспорту, зброї, техніки та особового складу Збройних сил України.
Аналізуючи обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку що, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На думку апеляційного суду, ствердження суду першої інстанції про відсутність конкретного формулювання обвинувачення, від якого Власенки мають захищатися у суді суперечить матеріалам кримінального провадження і не відповідає фактичним обставинам.
Що стосується не зазначення у формулюванні обвинувачення виду і розміру шкоди, то із обвинувального акту вбачається, що шкода не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 2583 КК України, може бути виражена у п`яти формах, однією з яких є організаційне чи інше сприяння діяльності терористичної організації.
Таким чином, на думку апеляційного суду, обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, в якому вказано на обов`язкові ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину, а за своїм змістом сформульоване обвинувачення є достатньо конкретизованим.
Інші доводи вказані судом, також не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки не передбаченістаттями 291, 314 КПК України.
Керуючись ст. 72, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , задовольнити.
Скасувати ухвалу Малиновського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, якою обвинувальний акт повернуто прокурору.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, - повернути для розгляду із стадії підготовчого провадження до Малиновського районного суду Одеської області
Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4