УХВАЛА
Іменем України
09 грудня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю представників заявника адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубікон-Моноліт» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 на грошові кошти, які знаходяться на рахунках підприємства ТОВ «Рубікон-моноліт» в Філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України», -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Рубікон-Моноліт» звернулося до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 на грошові кошти, які знаходяться на рахунках підприємства ТОВ «Рубікон-моноліт» в Філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України».
В клопотанні заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на рахунки № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (російський рубль), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_4 (долар США) підприємства ТОВ «Рубікон-моноліт» у Філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України» та зупинено видаткові операції по зазначених рахунках за винятком видаткових операцій пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
Зазначає, що при поданні клопотання про накладення арешту на рахунки слідчий посилався на те, що за матеріалами кримінального провадження № 0000012 внесеного до ЄРДР 27.02.2016 за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України службові особи ТОВ «Рубікон-моноліт» умисно ухилилися від сплати ПДВ на суму 3 536 000 грн., що є особливо великим розміром.
Вважає, що арешт на грошові кошти ТОВ «Рубікон-моноліт» накладено безпідставно, оскільки клопотання слідчого не було обґрунтованим, дані викладені в ньому не були достатніми для постановлення ухвали слідчим суддею про накладення арешту з метою забезпечення відшкодування завданих збитків державі та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд не навів належних мотивів для прийняття рішення щодо арешту грошових коштів на розрахункових рахунках. Висновок суду про те, що безготівкові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках суб`єктів господарювання «тіньового» сектору економіки, мають важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженню та є ключовими доказами, які допоможуть встановити джерело їх походження, не може бути прийнятий до уваги, оскільки не має відношення до суті обставин викладених слідчим в клопотанні.
Вказує, що в рішеннях Європейсього суду з прав людини у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
Частина 2 ст.171 КПК України покладає на особу, яка звернулася з клопотанням про накладення арешту обов`язок надати докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди..
Судом не враховано те, що для визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням, закон передбачає обов`язкове проведення експертизи і саме експертне дослідження є єдиним та належним доказом.
Слідчий суддя не прийняв до уваги, що на момент звернення слідчого із клопотанням про арешт грошових коштів жодній особі в кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру. Цивільний позов по справі не заявлений. При застосуванні арешту не був прийнятий до уваги принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для ТОВ «Рубікон-моноліт».
ТОВ «Рубікон-моноліт» є підприємством реального сектору економіки на якому працює понад 90 осіб, веде активну діяльність, пов`язану із створенням об`єктів архітектури (будівельну діяльність), має зобов`язання перед третіми особами. У 2014 році підприємством з ПАТ «Ощадний банк України» укладений договір кредитної лінії терміном дії до листопада 2017 року, який ТОВ «Рубікон-моноліт» повинене виконувати.
Крім того, здійснення будівельної діяльності неможливе без систематичної закупівлі матеріалів, обладнання, енергоносіїв. Арешт майна, накладений на грошові кошти, фактично призвів до зупинення підприємницької діяльності ТОВ «Рубікон-моноліт», що суттєво позначається на інтересах не тільки ТОВ «Рубікон-моноліт», його працівників та інших осіб.
Подальший арешт коштів може порушити право заявника на вільне використання майна, що буде суперечити загальним засадам володіння майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.
На підставі вищевикладеного, посилаючись на ст.ст. 170-174 КПК України, просить клопотання задовольнити.
Представники заявника в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. Додатково відзначили, що наразі підприємством оскаржується ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 в апеляційному порядку, апеляційна скарга ще не розглянута. Підприємство займається будівництвом об`єктів соціальної сфери, для чого закуповує матеріали та укладає договори з підрядними організаціями. Накладений арешт блокує діяльність підприємства, унеможливлює розрахунки із підрядниками, розрахунки по заробітній платі із працівниками. Це може призвести до того, що до кінця року підприємство не зможе завершити будівництво та здати об`єкти в експлуатацію.
Окрім того, висновок ТОВ «Аудит-Дніпроконсульт», наданий стороною обвинувачення, не є належним і допустимим доказом завданої державному бюджету шкоди, оскільки не є висновком експерта у кримінальному провадженні, який попереджається про кримінальну відповідальність. У кримінальному провадженні не визначено розмір завданої шкоди, не проводиться податкова перевірка. Згідно із п. 36 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2016, у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження, розпочатого до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Тому просили клопотання задовольнити.
Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, прокурор прокуратури Дніпропетровської області в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечували, зазначивши, що у кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, буде проводитися податкова перевірка. На арештованих банківських рахунках ТОВ «Рубікон-моноліт» наявні кошти, що було виявлено під час реалізації ухвали про накладення арешту. Окрім того, існує вирок Вишгородсьткого районного суду Київської області від 17.10.2016, яким засуджено директора ТОВ «Лабрия Груп» ОСОБА_8 за ст. 205-1 КК України (фіктивне підприємництво) саме за операціями по заниженню податково кредиту з ТОВ «Рубікон-Моноліт». В лютому 2016 ОСОБА_8 в якості свідка був допитаний о/у СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області і надав показання, яким підтверджується здійснення фіктивної підприємницької діяльності ТОВ «Лабрия Груп». В кримінальному провадженні проведено аудиторську перевірку за результатами якої ТОВ «Аудит-Дніпроконсульт» складено висновок від 26.02.2016 про те, що ТОВ «Рубікон-моноліт» у 2015 році сформовано податковий кредит з контрагентом ТОВ «Лабрия Груп» на суму 948 899,37 грн. Повідомлення про підозру ще на вручалося, оскільки триває слідство, в ході якого буде додатково визначено обсяг нанесеної державному бюджету шкоди, тому скасування арешту до проведення необхідних слідчих дій є недоцільним. Просили відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши в судовому засідання представників заявника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, частково матеріали кримінального провадження (в межах розкритих стороною обвинувачення) приходжу до такого висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 накладено арешт на грошові кошт», шо знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (російський рубль), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_4 (долар США) підприємства ТОВ «Рубікон-моноліт» у Філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України». Зупинено видаткові операції по цим рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті ЄВЗДСС, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пов`язаних із виплатою заробітної шати
В ухвалі зазначено, що після її пред`явлення ухвали, кошти на рахунку арештувати негайно, про що зобов`язати службових осіб банківської установи зробити відмітку а ухвалі суду із вказівкою дати й часу її надання в банківську установу, а також дати, часу її виконання й суми арештованих коштів.
Зобов`язати службових осіб банківської установи направляти виписки (довідки) із зазначенням на вказаних рахунках ТОВ «Рубікон-моноліт» даних про зміну суми грошових коштів на рахунках із вказівкою СВ ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Як вбачається зі змісту даної ухвали, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Рубікон-моноліт» організовуючи фінансово-господарську діяльність підприємства та будучи відповідальними за її результати, в період 2014 - 2015 років, з порушення вимог Податкового кодексу України, відобразили у податковому обліку підприємства господарські операції з отримання ТМЦ від ТОВ «Вест Груп», ТОВ «Лабрія Груп», ТОВ «Тадіс Плюс» та ТОВ «Агрофлекссгруп 2015», які мають ознаки «фіктивності», в результаті чого ухилились від сплати до бюджету сум ПДВ в розмірі 3 536 000,00 грн., чим спричиняли фактичне ненадходження в бюджет держави коштів в особливо великих розмірах.
За даним фактом а ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 000012 від 27.022016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що підприємства ТОВ «Вест Груп», ТОВ «Лабрія Груп», ТОВ «Тадіс Плюс» та ТОВ «Агрофлекссгруп 2015» не здійснювали товарні поставки продукції на адресу ТОВ «Рубікон-моноліт» в період 2014-2015 років.
Також, досудовим розслідуванням при відпрацюванні ланцюга щодо формування незаконного податкового кредиту від даних підприємств до ТОВ «Рубікон-моноліт» встановлені підприємства, які задіяні в схемах ухилення від оподаткування шляхом легалізації безтоварних операції, а саме надання незаконних послуг по формуванню податкового кредиту з ПДВ та завищення валових витрат, із якими ТОВ «Рубікои-моноліт» декларувало фінансово-господарські відносини, а саме: ТОВ «Турбо сіті», ТОВ «Оріон», ТОВ «Домінінт ЮА».
Крім того, встановлено, що до реєстрації підприємств ТОВ «Вест Груп», ТОВ «Лабрія Груп», ТОВ «Тадіс Плюс» та ТОВ «Агрофлексгруп 2015», ТОВ «Турбо сіті», ТОВ «Оріон», ТОВ «Домінінт ЮА» та інших, мала відношення невстановлена слідством особа, які без дійсного наміру здійснювати діяльність, пов`язану із виробництвом та продажом ТМЦ, виконанням робіт та наданням послуг, використовуючи реквізити та банківські рахунки підприємств з ознаками фіктивності документально оформляли неіснуючі операції з постачання ТМЦ, робіт і послуг після чого, дані документи використовувалися різними суб`єктами господарської діяльності для відображення з бухгалтерському та податковому обліку, з метою незагойного формування податкового кредиту з ПДВ, що призвело до ухилення від сплати податків підприємств реального сектору економіки.
Діяльність вищевказаного підприємства спрямована на надання послуг підприємствам реального сектору економіки щодо мінімізації податків, тобто завищення податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств, розкрадення коштів, отриманих злочинних шляхом з подальшою їх легалізацією шляхом переведення безготівкових коштів у готівку , а також з виведення грошових коштів до тіньового сектору економіки.
З метою встановлення осіб причетник до скоєння злочину, які створили злочинну схему, направлену на умисне ухилення від сплати поданий та надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки, встановлено а допитано у якості свідка директорі та засновника ТОВ «Лабрія Груп» ОСОБА_8 , який повідомив, що не має ніякого відношення до реєстрації та фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Лабрія Груп», а також ніколи не виконував адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, не здійснював ведення бухгалтерського обліку та складання звітності на ТОВ «Лабрія Груп», а лише здійснив реєстрацію підприємства та відкриття розрахункових рахунків у банківських установах за грошову винагороду.
В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Рубікон-моноліт» для здійснення фінансово-господарської діяльності, в філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний баях України» відкрито рахунки відповідні рахунки, по яким перераховувались кошти, про що свідчить витяг з автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок» державного рівня.
Слідчий вважав, що є достатні підстави вважати, що безготівкові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках суб`єкта господарювання «тіньового» сектору економко, мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та є ключовими доказами, які допоможуть встановити джерело їх надходження. З метою встановлення істини, відшкодування завданих збитків, просив суд накласти арешт на грошові кошти на рахунках ТОВ «Рубікон-моноліт».
Як вбачається із наданих слідчим і прокурором матеріалів кримінального провадження, вироком Вишгородсьткого районного суду Київської області від 17.10.2016 директора ТОВ «Лабрия Груп» ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 205-1 КК України (фіктивне підприємництво), який за відповідну винагороду погодився оформити реєстрацію вказаного підприємства на своє ім`я. Вироком встановлено, що невідомі особи (не встановлені слідством) подавали і підписували документи від його імені в різні державні установи. 27.02.2016 ОСОБА_8 в якості свідка допитаний о/у СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області і надав показання, яким підтверджується здійснення фіктивної підприємницької діяльності ТОВ «Лабрия Груп».
У кримінальному провадженні проведено аудиторську перевірку за результатами якої ТОВ «Аудит-Дніпроконсульт» складено висновок від 26.02.2016 про те, що ТОВ «Рубікон-моноліт» у 2015 році сформовано податковий кредит з контрагентом ТОВ «Лабрия Груп» на суму 948 899,37 грн.
Суддя слідчий не може прийняти до уваги посилання представника заявника про те, що аудиторський висновок ТОВ «Аудит-Дніпроконсульт» не є допустимим та належним доказом.
Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
З наведених норми випливає, що питання допустимості доказів, а також оцінка належності доказів оцінюється судом, а не суддею слідчим, до повноважень якого відноситься здійснення контролю за досудовим розслідуванням на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Суддя слідчий не може на стадії досудового розслідування надавати заздалегідь оцінку обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також не уповноважений чинним КПК України в рамках контролю за досудовим розслідуванням вирішувати питання про допустимість доказі.
Як зазначено слідчим та прокурором, повідомлення про підозру ще на вручалося, оскільки триває слідство, в ході якого буде додатково визначено обсяг нанесеної державному бюджету шкоди, тому скасування арешту до проведення необхідних слідчих дій є недоцільним.
Заявник до свого клопотання про скасування арешту надав договори, укладені з Дніпропетровською облдержадміністрацією та Дніпропетровською міською радою у вересні 2015 року, у березні 2016, предметом яких є будування об`єктів соціальної сфери.
Проте на підтвердження власних доводів про те, що діяльність підприємства заблокована внаслідок накладення арешту на рахунки, про неможливість розрахуватися з контрагентами сплатити заробітну плату працівникам, заявник як до клопотання так і під час його розгляду не надав.
Представниками заявника також надано договір кредитної лінії від 21.11.2014, укладений з ПАТ «Державний ощадний банк України» та довідку про наявність станом на 09.12.2016 коштів на своїх рахунках. У даній довідці наявний лише один рахунок № НОМЕР_4 у гривні, на якому міститься 233 579,30 грн., на який накладено арешт ухвалою слідчого судді. На інші рахунки, які зазначені в довідці, арешт не накладався.
На рахунок № НОМЕР_6 , на якому обліковується заборгованість у 900 000,00 грн., відкритий, як зазначили представники кавника, для розрахунку по кредитній лінії з ПАТ «Державний ощадний банк України» також арешт не накладався.
Суд не погоджується із доводами представника заявника, що за правилами п. 36 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, кошти слід арештовувати лише після отримання податковим органом вироку суду, яким засуджено особу за несплата податкових зобов`язань та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки.
В даній нормі йдеться про захід, спрямований на виконання вироку, який вже набрав законної сили. Зазначена норма міститься саме Податковому кодексі України і виконується відповідним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику після набрання вироком законної сили. Водночас накладення арешту згідно зі ст. 131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд підчас судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковому вигляді, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого, які вчинили суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Представниками ТОВ «Рубікон-моноліт» не надано будь-яких доказів, які свідчать про те, що діяльність підприємства заблокована, зупинено будівництво, зупинена діяльність підрядників, зупинені розрахунки з ними, наявні будь-які претензії з боку останніх, саме внаслідок накладення арешту на вказані рахунки.
На надано також доказів про неможливість розрахуватися з контрагентами сплатити заробітну плату працівникам. Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що арешт накладений на рахунки за виключенням заборони видаткових операції зі сплати заробітної плати.
Представниками заявника не підтверджені доводи про те, що саме внаслідок арешту даних рахунків ТОВ «Рубікон-моноліт» має заборгованість по кредиту. Наявність самої заборгованості на рахунку № НОМЕР_6 не є достатнім підтвердженням того, що вона виникла саме внаслідок арешту інших рахунків.
Як встановлено в судовому засіданні, досудове слідство у даному провадженні ще триває, особа, що підозрюється у скоєнні злочину не встановлена. Разом із тим, в наявності є вирок, яким засуджена особа, що вчинила фіктивне підприємництво щодо реєстрації підприємства ТОВ «Лабрия груп» - контрагента ТОВ «Моноліт-рубікон», за участю якого останнє сформувало податковий кредит. Тому зняття на даній стадії арешту унеможливить встановлення правомірності походження коштів і прийняття відповідного рішення.
Посилання представників заявника на те, що слідчим не надано доказів вини ТОВ «Моноліт-груп» не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, суд дійшов висновку, що заявником не було надано суду достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту коштів заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.
З огляду на викладене та враховуючи, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Товариству з обмеженою відповідальністю «Рубікон-Моноліт» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2016 на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (російський рубль), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_4 (долар США) підприємства ТОВ «Рубікон-моноліт» () в Філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України» (МФО 305482) відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 грудня 2016 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 14 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1