Справа № 529/571/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,-

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого в ОАГ ЗУОЗ, водієм, військовозобов`язаного, неодруженого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, працюючого в ОАГ ЗУОЗ, водієм, військовозобов`язаного, одруженого, з середньою освітою, уродженця с. Писарівщина Диканського району, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно яких обвинувальний акт про вчинення ними злочину, передбаченого ст.249 ч.1 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:

24. 05. 17 року, у вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 . Спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, прибули до берега «Троянівського водосховища», що в с. Трояни Диканського району Полтавської області.

В подальшому, вказані обвинувачені на гумовому човні марки STORM ST-240 вийшли на воду і за допомогою риболовецької сітки, яка складається із трьох сіток зв`язаних між собою (двох ліскових сіток довжиною 100 м, висотою 1,5 м, вічко 50*50 мм та однієї ліскової сітки довжиною 100 м, висотою 2,5 м, вічко 80*80), які є забороненими засобами ловлі риби. Потім, близько 03 год. 10 хв. 25. 05. 2017 року, після вживання алкогольних напоїв на березі водоймища, обвинувачені здійснили вилов риби загальною вагою 17,5 кг в наступній кількості: лящ - 11 шт., вартістю 301 грн. за один екземпляр; судак - 2 шт., вартістю 903 грн. за один екземпляр; щука - 3 шт., вартістю за один 602 грн. за один екземпляр ; карась сріблястий - 5 шт., вартістю 30 грн. за один екземпляр, чим порушили вимоги п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 9 від 15. 02. 1999 року, та заподіявши тим самим істотну шкоду державі на загальну суму 7 073 гривень.

В ході досудового судового розгляду вказаної справи прокурор, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21 червня 2017 року уклали письмову угоду про визнання винуватості, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 249 ч. 1 КК України, де вказано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнають свою винуватість у вчиненні ними вказаного вище кримінального правопорушення, активно сприяли у розкритті кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому. В даній угоді про визнання винуватості також вказано узгоджене прокурором та обвинуваченими покарання за ст. 249 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченими про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення самих обвинувачених, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може бути затверджена та кожному обвинуваченому призначене узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження угода про визнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена з ініціативи самих обвинувачених щодо вчинення ними злочину, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме, ступінь сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинувачених та міркувань прокурора в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердили у суді і самі обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання ними винуватості у його скоєнні.

Судом встановлено, що прокурором і обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджено, що за вчинене цим обвинуваченим повинно бути призначені покарання у виді штрафу в розмірі 100(сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, кожному.

Таким чином суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченими про визнання винуватості та призначення узгодженого між ним покарання за вчинене даними обвинуваченими кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 249 ч. 1 КК України, ст.ст. 468 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури і обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21 червня 2017 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію: надувний човен зеленого кольору марки STORM ST-240, два алюмінієвих весла, які були прикріплені до надувного човна, дві дерев`яні дошки шириною 20 см, довжиною 65 см, три пустих полімерних мішки, одна ліскова сітка без маркувань та бірок, яка складається із трьох сіток зв`язаних між собою (двох ліскових сіток довжиною 100 м, висотою 1,5 м, вічко 50*50 мм та однієї ліскової сітки довжиною 100 м, висотою 2,5 м, вічко 80*80 мм конфіскувати в доход держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженими, їхніми захисниками, з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: